Справа № 342/839/19
Провадження № 11-кп/4808/445/21
Категорія ст. 125 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Городенківського районного суду Івано Франківської області від 24 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважає ухвалу суду від 24.09.2021 року незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.1 КК України зупинився через його ухилення від явки до суду і на даний час не минув строк п`ять років визначений ст. 49 ч.2 КК України.

Зазначає, що суд першої інстанції без належних на те правових підстав, не переконавшись в тому, що він належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду кримінального провадження, застосував до нього привід, а також оголосив у розшук.

Просить ухвалу Городенківського районного суду від 24.09.2021 року скасувати. Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 125 ч.1 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України щодо ОСОБА_8 за ст. 125 ч.1 КК України закрити.

Ухвалою Городенківського районного суду від 24 вересня 2021 року у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що строк притягнення ОСОБА_8 зупинявся через його ухилення від явки до суду і на даний час не минув строк п`ять років визначений ст. 49 ч.2 КК України.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_9 надійшло письмове клопотання про розгляд даної апеляційної скарги за її відсутності. Апеляційну скаргу підзахисного підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо її задоволення.

Головуючий суддя з`ясував думку обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора з приводу заявленого клопотання захисника. Учасники апеляційного провадження не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності захисника ОСОБА_9 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив з приводу апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін ;

- обвинувачений ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду, слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до приписів ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2019 року по справі № 350/1218/16-к зазначив, що відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Таким чином, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного злочину, тобто, звільнити від кримінальної відповідальності можна лише у випадку, якщо є підстава такої відповідальності.

При цьому, за приписами ст. 372 КПК України суд в мотивувальній частині ухвали зазначає: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно, при прийнятті рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності або про відмову у задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності мотивувальна його частина повинна містити формулювання обвинувачення, встановленого судом, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, інші встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, або відмови у задоволенні такого клопотання, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

Щоб констатувати факт закінчення строків давності як підставу для звільнення від кримінальної відповідальності необхідно встановити обставини кримінального правопорушення, наявність у діях винного його складу та вирішити питання правильності кваліфікації дій.

Без встановлення обставин вчинення особою кримінального правопорушення, його правової кваліфікації, в першу чергу неможливо визначити початковий момент перебігу строку давності, тривалість строків, які повинні сплинути залежно від тяжкості вчиненого.

В той час, ухвала суду першої інстанції не містить встановлених обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого, в ній зазначено, що обвинуваченому ОСОБА_8 ставиться у вину згідно з обвинувальним актом.

Окрім цього, суд першої інстанції в ухвалі зазначив про те, що строк притягнення ОСОБА_8 зупинився через його ухилення від явки до суду і на даний час не минув строк п`ять років, визначений ч.2 ст. 49 КК України, однак крім перерахованих дат неявки обвинуваченого в судове засідання, суд не вказав період з якого по який час він зупинявся.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. Відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі пояснив, що від суду він не ухилявся, а розгляд кримінального провадження відкладався з поважних причин, у зв`язку із чим суду першої інстанції слід ретельно перевірити обставини неявки обвинуваченого до суду, та чи могли вони свідчити про навмисне ухилення останнього від суду.

З огляду на викладене, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що у даному випадку, з урахуванням п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підстави для скасування оскаржуваної ухвали з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405,407, 410, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Городенківського районного суду Івано Франківської області від 24 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5