465/7087/21
1-кс/465/2375/21
У Х В А Л А
судового засідання
09.12.2021 року Франківський районний суд м.Львова в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000717 від 26.04.2021 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
в с т а н о в и в:
У провадження судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 01 вересня 2021 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717 від 26.04.2021 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою судді 02.09.2021 року призначено підготовче судове засідання.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 подав письмову заяву, згідно якої просить задовольнити заявлений обвинуваченим ОСОБА_3 відвід головуючій судді ОСОБА_4 .

В судове засідання з розгляду заяви про відвід учасники справи не з`явились. Враховуючи належне повідомлення заявника, суд приходить до переконання, що розгляд заяви слід завершувати у відсутності учасників судового провадження.

Судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 було запропоновано надати пояснення щодо заявленого йому відводу, однак, в судове засідання суддя не прибула та до початку розгляду заяви про відвід своїм правом на подачу пояснень не скористалася.

Оглянувши матеріали заяви про відвід, дослідивши матеріали судового провадження, судову справу №465/7087/21, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся із заявою про відвід головуючій судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000717 від 26.04.2021 року відносно нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. В обґрунтування заявлено відводу зазначає, що є особою неодноразово судимою за злочини пов`язані в тому числі з незаконним обігом наркотичних засобів. Зокрема, лише Франківським районним судом м.Львова його було засуджено 09.03.1998 року за ст.ст. 196-1,229-6 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) 28.12.2001 року за ст.ст.309 ч.2, 395 КК України 12.10.2004 року за ст.ст.185 ч 2, 309 ч.2 КК України 20.12.2013 року за ст.307 ч.2 КК України. Так, в ході останнього судового розгляду (2012-2013 р.р.) головуючою у справі суддею ОСОБА_4 неодноразово нехтувалися його численні заяви про надання обвинуваченому матеріалів з перекладом на російську мову, тощо. В судових засіданнях неодноразово виникали напружені та конфліктні ситуації з приводу володіння ним російською мовою та національності ОСОБА_3 .. Крім того, на переконання заявника, суддя ОСОБА_4 сприймає його, як особу завідомо винною у вчиненні інкримінованих діянь, оскільки вже раніше засуджувала його за них. Наведене послугувало причиною написання заяви в жовтні місяці 2012 року про відвід судді ОСОБА_4 у зв`язку із недовірою судді у справі №1-211/13. В подальшому, справа була передана на розгляд іншого судді Франківського районного суду м.Львова. Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України просить задоволити відвід головуючій судді ОСОБА_4 у розгляді справи №465/7087/21.
Статтями 75, 76 КПК України визначені підстави для відводу судді, зокрема, п.4 ч.1 ст.75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Відповідно до положень ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Суд вважає, що обставини викладені обвинуваченим у заяві про відвід не є підставою, передбаченою п.4 ч.1 ст.75 КПК України, що виключає можливість участі ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження в контексті п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, де судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)). Відтак виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, у відповідності до чинного законодавства, наведені обвинуваченим обставини не можуть оцінюватися як ознака упередженості головуючого судді ОСОБА_4 . А тому, суд приходить до переконання, що заявлений відвід не ґрунтується на конкретних фактах, які б свідчили про будь-яку заінтересованість та/чи упередженість головуючого судді ОСОБА_4 . Належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджений.

Однак, приймаючи рішення щодо задоволення заяви про відвід головуючій судді ОСОБА_4 , зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді.

Зважаючи на те, що у сторін може виникнути сумнів у безсторонності, об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 , а також зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, приходжу до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви в неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, вважаю за доцільне задоволити відвід судді ОСОБА_4 .

У відповідності до ч.2 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись статтями 35, 76, 80 - 82 КПК України суд, -

постановив:
Заяву ОСОБА_3 про відвід головуючому судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000717 від 26.04.2021 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (судова справа №465/7087/21, провадження 1-кп/465/2375/21) - задоволити.

Матеріали судової справи №465/7087/21, провадження 1-кп/465/2375/21 передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1