Справа № 733/361/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/130/22
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу керівника Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

До Ічнянського районного суду надійшов лист з відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про вирішення питання під час виконання вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 1 місяця 12 днів арешту, вказуючи на те, що даний вирок суду не може бути виконано, так як у ньому не зазначено, що покарання та виконання по ньому необхідно покласти на Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року визнано, що по вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 1 місяця 12 днів арешту, покарання та виконання слід покласти на Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор».

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні листа т.в.о. начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про покладення виконання покарання ОСОБА_8 у виді 1 місяця 12 днів арешту на Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» у зв`язку з неправильним застосуванням закону, який підлягав застосуванню. Зазначає, що у клопотанні відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ставиться питання про внесення змін до вироку у порядку ст. 379 КПК України, натомість, судом даний лист розглянуто у порядку, передбаченому п. 14 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України. Вказує, що у вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15.04.2021 року не зазначення установи виконання покарань не є опискою. На думку прокурора, у даному випадку має місце зміна вироку суду, що відповідно до положень ст. 407 КПК України належить до компетенції судів апеляційної інстанції. Крім того, зауважує, що представники відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області не мали повноважень звертатися з відповідним клопотанням до суду, адже вони не є стороною кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 12 днів. Згідно вироку суду строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання або з моменту прибуття та постановки його на облік у виправному центрі чи виправній колонії.

Даний вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили.

Як видно з клопотання відділу поліцейської діяльності №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ставиться питання про внесення змін до вироку суду у порядку ст. 379 КПК України, а саме, про зазначення в резолютивній частині вироку покарання та виконання покласти на Державну установу Чернігівський слідчий ізолятор.

Місцевим судом цей лист розглянуто у порядку, передбаченому п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, у порядку вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

За змістом ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Апеляційний суд констатує, що в даному випадку у рішенні суду від 15.04.2021 року не зазначення установи виконання покарання не являється опискою.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі зазначено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КВК України на засуджених до арешту поширюються права, обов`язки, заборони і обмеження, встановлені кримінально-виконавчим законодавством для осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 535 КПК України суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення, відповідно до частини четвертої цієї статті органи, що виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Отже, виконання вироку не може бути покладено на Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.02.2017 року за № 680/5, місце фактичного відбуття покарання у виді арешту визначається міжрегіональною комісією.

Крім того, представники відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області не мали повноважень звертатися з відповідним клопотанням до суду, адже вони не є стороною кримінального провадження.

Аналізуючи звернення поліції до суду, наслідком чого стало ухвалення оскаржуваного судового рішення, колегія суддів відмічає, що фактично предметом спору в даному випадку є також визначення того який державний орган повинен виконати вирок в частині затримання засудженого і доставку його в установу виконання покарань. В Законі України «Про національну поліцію» прямо не зазначено, що поліція зобов`язана затримувати й доправляти до місць виконання покарань засуджених, вироки відносно яких вступили в законну силу. Проте, спільним наказом МВС, Міністерства юстиції, Верховного Суду України, ВССУ, ДСА та Генпрокуратури № 613/785/5/30/29/67/68 від 11.06.2015 р. уведено в дію Інструкцію з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних) за вимогою судів, у відповідності до якої обов`язок конвоювання засуджених покладається на органи і підрозділи МВС, в тому числі Національну поліцію.

Державна установа «Чернігівський слідчий ізолятор» є тією установою, яка виконує вироки суду. Проте, вона не має встановлених законом повноважень і засобів затримувати і конвоювати на території області засуджених. Таким чином, виконувати вирок суду в частині затримання особи і направлення її до установи виконання покарання, повинні органи Національної поліції за місцем мешкання засудженого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційна скарга керівника Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу керівника Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 грудня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні листа т.в.о. начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про покладення виконання покарання ОСОБА_8 у виді 1 місяця 12 днів арешту на Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4