Номер провадження: 11-сс/813/1579/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000472 від 16.03.2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гюнашлі Джалілабадського району Азейбарджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

З представлених в апеляційний суд матеріалів вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000472, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2021 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2021 року, за обставин викладених в клопотанні слідчого, ОСОБА_8 таємно заволодів майном ТОВ «Луміра», завдавши матеріальну шкоду у сумі 524142 грн.

07.09.2021 року слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна, вчинене у великих розмірах.
22.09.2021 року слідчий звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, із визначенням розміру застави.
11.10.2021 року ОСОБА_8 , в порядку ст.191 КПК України, затриманий на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року (протокол затримання особи від 12.10.2021 року).

12.10.2021 року ОСОБА_8 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22:00 год. по 06:00 год., строком до 12.12.2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на не доведення слідчим та прокурором існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_8 від слідства, та враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, тяжкість можливого покарання, особу підозрюваного, зважаючи на встановлення існування ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість обрання підозрюваному ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали, стверджує про не врахування слідчим суддею вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості можливого покарання, особи підозрюваного та наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків; знищення, приховування та спотворення будь-яких речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких посилається на її необґрунтованість, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК.
Відповідно до приписів ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмову в ньому, та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, щосвідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст.178 КПК, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який є раніше не судимим, міцність його соціальних зв`язків.

Одночасно слідчий суддя встановив, що прокурором та слідчим не доведено наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді триманням під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як такого, що забезпечить виконанням останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК.
Доводи прокурора про існування потреби застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд визнає непереконливими, з огляду на таке.

Поведінка підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зокрема той факт, що органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано порушень підозрюваним умов домашнього арешту, який застосований оскарженою ухвалою, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність у підозрюваного мети переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В обґрунтування доведеності існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, прокурор послався на те, що слідчим здійснювався виклик підозрюваного шляхом телефонного дзвінка, а також направлення судових повісток за місцем мешкання підозрюваного, але останній на виклик не з`явився та переховувався від правоохоронних органів.
Апеляційний суд визнає вказані доводи прокурора необґрунтованими та не підтвердженими доказами, оскільки з клопотання слідчого не вбачається, як стороною обвинувачення було встановлено адресу місця проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, згідно рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , яким було здійснено вихід за вказаною адресою встановлено, що ОСОБА_8 , за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав (а.с.71).
Таким чином, посилання прокурора на вказаний рапорт та протокол допиту свідка без зазначення його прізвища, не є належними доказами підтвердження місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , а тому направлення повісток слідчим за цією адресою, не може бути визнано належним сповіщенням підозрюваного про його виклик, та більш того не підтверджує факту переховування останнього від органу досудового розслідування.
Доводи прокурора про неврахування слідчим суддею існування ризику запобігання знищення, приховання та спотворення будь-яких речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки вказаний ризик в клопотанні слідчого не зазначався.
Твердження прокурора про неврахування слідчим суддею обставин, передбачених ст.178 КПК, а саме вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовується оскарженою ухвали, зміст якої підтверджує врахування слідчим суддею вказаних обставин.
Апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про неврахування слідчим суддею наявності ризику можливого впливу підозрюваного на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки оскарженою ухвалою підтверджується, що вказаний ризик слідчим суддею враховано та визнано доведеним, що слугувало підставою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
За наведених обставин, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на тяжкість обвинувачення, що є підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, є недостатньою.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Будь-яких порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, не встановлено.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4