ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
представника СВК-67 ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні (у режимі відеоконференції) матеріали клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Каплівка Хотинського району Чернівецької області, з ІІІ групою інвалідності, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його клопотання і замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Зазначає, що хоча тричі притягався до дисциплінарної відповідальності, проте стягнення погашені у встановленому законом порядку, він для себе зробив належні висновки і став на шлях виправлення.
Крім того, звертає увагу, що до нього був застосований захід заохочення подяка.
Вказує, що не згідний з висновком районного суду про те, що він не став на шлях виправлення, оскільки він не перебуває на профілактичних обліках, конфліктних ситуацій не створює, має проблеми зі здоров`ям і своєю сумлінною поведінкою довів, що заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Також зазначає, що після відбування покарання йому гарантували робоче місце у ФГ «Каплівчанка», і він бажає брати участь у вихованні свого малолітнього сина.
_________________________________________________________________________
ЄУНСС 722/10/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Номер провадження 11-кп/822/74/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Районним судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 року за ч.2 ст.121, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 відраховано з 11.10.2018 року.
Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 11.10.2023 року.
Станом на час розгляду судом клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув 3 роки 3 місяці 6 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим строк покарання становить 1 рік 8 місяців 24 дні позбавлення волі.
Із досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 11.10.2018 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.
До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» прибув 30.05.2019 року. По прибуттю до установи був працевлаштований різноробочим у котельні установи, де працював по серпень 2019 року включно.
В серпні 2019 року був етапований до Шепетівської ВК (№98) Хмельницької області, де знаходився на лікуванні по листопад 2019 року. Після повернення до установи і по серпень 2020 року був працевлаштований різноробочим котельні. Встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання виконував.
З вересня 2020 року по серпень 2021 року включно, не працював.
З вересня 2021 року по листопад 2021 року включно, працював різноробочим котельні, встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання виконував.
З грудня 2021 року по даний час не працює.
У період відбування покарання в установі має одне заохочення.
В п`яти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку.
У взаємовідносинах з іншими засудженими установи переважно не конфліктний. У відношенні до персоналу установи напоказ ввічливий, хитрий, проявляє неповагу, схильний до невиконання встановлених законодавством вимог персоналу установи.
Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті й порядку.
Роботи з благоустрою установи виконує лише під контролем.
Відповідно до статей 110, 112 та 113 Кримінально-виконавчого кодексу України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок й передач (за час перебування в установі отримав 7 посилок та 37 передач). Взаємовідносини добрі.
В 2019 року реалізував програму виховного диференційованого впливу «професія», закінчивши навчальний центр при установі. Проте, бажання приймати участь у інших програмах виховного впливу не виявляє. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить.
Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.
Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 як:
-станом на 05.07.2019 року «не став на шлях виправлення» (Т.1 а.о.с.63);
-станом на 12.01.2021 року «не став на шлях виправлення» (Т.1 а.о.с.211).
Згідно протоколів засідання комісії ДУ «СВК №67» від 11.06.2020 року №13/2020, від 15.04.2021 року №7/2021 засудженому ОСОБА_6 відмовлено в переведенні до ДСР та застосуванні ст.82 КК України, як особі, яка не довела, що стає та стала на шлях виправлення (Т.1 а.о.с.86, Т.2 а.о.с.11).
Дослідивши вищезазначені обставини, районний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 станом на час розгляду клопотання не став на шлях виправлення, а тому застосування положень ст.82 КК України відносно нього є передчасним.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Засуджений підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін вирок районного суду.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На переконання колегії суддів, ухвала районного суду відповідає в повній мірі вказаним вимогам.
Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
При цьому, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.
У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.
Як вбачається з матеріалів особової справи, дослідженої районним судом, за весь період відбування покарання на засудженого накладалися п`ять дисциплінарних стягнень, хоча вони і погашені, однак їх кількість характеризує особу засудженого.
Крім того, судом встановлено, що згідно вироку Хотинського районного суду від 08.04.2019 року злочин, за яким ОСОБА_6 відбуває покарання, він вчинив в стані алкогольного сп`яніння. За місцем реєстрації він характеризувався негативно, як особа що зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно.
Після поміщення в установу відбування покарань ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та продовжив виготовляти та вживати алкогольні напої, внаслідок чого 01.07.2019 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді догани, а 17.09.2020 року за вживання спиртовмісної речовини (браги) до ОСОБА_6 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді 12 діб ДІЗО. Вказані дисциплінарні порушення, у відповідності до ст.133 КВК України є злісним порушенням установленого порядку відбування покарання.
Районним судом встановлено, що як поведінка так і відношення засудженого до праці протягом всього строку відбування покарання не були сумлінними.
З всього відбутого засудженим строку покарання у виді 3 років 3 місяців 6 днів позбавлення волі, не беручи до уваги період етапування, ОСОБА_6 працював лише 15 місяців. На даний час засуджений не працює та не бажає цього.
При цьому, районним судом спростовані доводи засудженого ОСОБА_6 щодо ненадання йому легких робіт, які він міг би виконувати із врахуванням його стану здоров`я, оскільки в матеріалах особової справи відсутні його заяви щодо забезпечення такими роботами.
При вирішенні клопотання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.
Зазначеним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про відсутність даних про те, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404,405,407,418,419, КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_9 Станковська

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

24.02.2022 року
(дата засвідчення копії)