У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2021 Справа №607/19683/21
провадження № 1-кс/607/6437/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_6 , котрий діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про відмову у визнанні потерпілим,

встановила:

слідчому судді надійшла вказана скарга, у якій адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , просить скасувати постанову прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 від 04 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000083 від 09 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання потерпілою.
В обґрунтування скарги зазначає, що слідчий незаконно відмовив ОСОБА_5 у визнанні потерпілою, хоча їй заподіяно шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Висновки прокурора про відсутність такої шкоди не обґрунтовані та не вмотивовані.
Адвокат ОСОБА_6 , думку якого розділила ОСОБА_5 , у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.
Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , який входить в групу прокурорів у даному провадженні, у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Вважає спірну постанову законною та обґрунтованою. Досудовим слідством не здобуто доказів того, що ОСОБА_5 заподіяно будь-яку шкоду. Навпаки, з показів свідків встановлено, що останній не заподіювались тілесні ушкодження. У справі призначено судово-медичну експертизу, однак ОСОБА_5 не з`явилась до експертної установи для її проведення.
Слідчий Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , у судовому засіданні також заперечила проти задоволення скарги. Пояснила, що відомості до Єдиного реєстру до судових розслідувань у даному провадженні внесені за заявою чоловіка ОСОБА_5 . Безпосередньо після подій, які вона вважає кримінальним правопорушенням, за медичною допомогою ОСОБА_5 не зверталась. Достатніх доказів того, що їй були заподіяні тілесні ушкодження, чи що вона втратила вагітність не здобуто.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
слідчими Третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2020 року за № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 4261 КК України /далі Кримінальне провадження/.
Відомості щодо Кримінального правопорушення, внесені за заявою ОСОБА_8 про те, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_9 , перебуваючи на полігоні в АДРЕСА_1 , застосував нестатутні заходи впливу та насильство до підлеглої солдата ОСОБА_5 .
Як встановлено із пояснень учасників, ОСОБА_8 є чоловіком ОСОБА_5 .
01 жовтня 2021 року ОСОБА_5 подала до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону клопотання щодо надання їй статусу потерпілої у Кримінальному провадженні.
04 жовтня 2021 року прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 відмовив у задоволенні цього клопотання, про що виніс відповідну постанову /далі Спірна постанова/.
Таке своє рішення вмотивував тим, що вивчивши матеріали Кримінального провадження, встановив, що на даний момент не здобуто об`єктивних відомостей, що підтверджували б заподіяння ОСОБА_5 моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень /ч. 2 ст. 9 КПК України/.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді /ч. 5 ст. 55 КПК України/.

З огляду на такі положення ст. 55 КПК України, законом встановлена презумпція набуття статусу потерпілого /відповідних прав та обов`язків/ особою, яка подала заяву про залучення до провадження як потерпілого.

Аби спростувати цю презумпцію, слідчий, або прокурор повинні мати очевидні та достатні підстави вважати, що такій особі не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди та навести їх у відповідній постанові, оскілки вона повинна бути вмотивованою.
У Спірній постанові прокурор таких обставин не навів. Не вказав, з яких саме доказів випливають очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 не заподіяно шкоди.
При цьому він не взяв до уваги, що у повідомленні про вчинення злочину, яке стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР в Кримінальному провадженні, зазначено, що до ОСОБА_5 було застосовано насильство.
Така обставина породжує обґрунтоване припущення про те, що їй могла бути заподіяна шкода. На його спростування прокурор не навів належних аргументів, а його посилання на матеріали Кримінального провадження є занадто загальними.
Саме тому Спірна постанова не може вважатись вмотивованою, як того вимагає ч. 5 ст. 55 та пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.
Пояснення прокурора та слідчого, які вони надали у судовому засіданні, недоліків Спірної постанови усунути не спроможні.
З наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:

скаргу задовольнити.
Скасувати постанову прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 від 04 жовтня 2021 року про відмову ОСОБА_5 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000083.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1