КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого третього відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих підозрюваним ОСОБА_6 у банківській установі «East-West United Bank S.A.» (адреса головного офісу: Бульвар Йосифа ІІ, 10, L 1840, Люксембург).
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав на наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Щодо строку апеляційного оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та його представника, а копію постановленого рішення останній отримав 14 червня 2021 року.
Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.
Зокрема, представник зазначає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, зважаючи на те, що ОСОБА_6 не вручено повідомлення про підозру та пам`ятку про його права і обов`язки, у зв`язку з чим останній не набув статусу підозрюваного. Крім того, слідчим не надано суду і доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 .
Також, зауважує, що слідчим не надано доказів на підтвердження права власності ОСОБА_6 грошових коштів, що зберігаються на банківських рахунках «East-West United Bank S.A.», а також не зазначено номери рахунків, на грошові кошти на яких необхідно накласти арешт.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що санкція ст. 111 КПК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим суд у разі визнання особи винною у вчиненні названого кримінального правопорушення може й не призначити такий вид покарання, як конфіскація.
Крім того, представник вказує на те, що частина документів, наданих слідчим на підтвердження доводів клопотання викладені іноземними мовами, зокрема, англійською та іспанською, у зв`язку з чим, переконаний, що слідчий суддя не мала можливості їх оцінити та надати їм оцінку.
З огляду на викладене вважає, що у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на згадане раніше майно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто за відсутності власника майна чи його представника, а копію постановленого рішення останній отримав 14 червня 2021 року, про що свідчить відповідна розписка. При цьому, апеляційну скаргу подано 18 червня 2021 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не пропущений.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 квітня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000100 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 161 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 та наближені до нього особи, шляхом розповсюдження на підконтрольних Інтернет-ресурсах відео та аудіо матеріалів з інтерв`ю та виступами ОСОБА_11 та інших осіб, вчиняють цілеспрямований вплив на окремі групи населення України спрямований на дестабілізацію народу та армії України, тобто завдають шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Крім того, виявлено, що ОСОБА_6 розмістив у мережі Інтернет виступ в якому містяться вислови спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті.
Органами досудового розслідування виявлено, що ОСОБА_6 має банківські рахунки відкриті у банківській установі «East-West United Bank S.A.» (адреса головного офісу: Бульвар Йосифа ІІ, 10, L 1840, Люксембург) на які отримує кошти від діяльності «Integno (NZ) Limited).

01 червня 2021 року слідчий третього відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих підозрюваним ОСОБА_6 у банківській установі «East-West United Bank S.A.».
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 02 червня 2021 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.
Як убачається з матеріалів судового провадження, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 16 лютого 2021 року повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, інформаційній безпеці України, що виразилось в наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України; в умисних діях, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 161 КК України.
При цьому, санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів судового провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, убачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 161 КК України.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Наведене нівелює доводи представника щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Посилання апелянта на те, що до клопотання долучено ряд документів на іноземній мові, є слушними, однак це не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки враховуючи усі обставини провадження у їх сукупності вбачається достатньо підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею дотримано вимоги ст.ст. 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведено обставини, передбачені ст.ст. 132, 170 КПК України, а тому доводи автора апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_6 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого третього відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відкритих підозрюваним ОСОБА_6 у банківській установі «East-West United Bank S.A.» (адреса головного офісу: Бульвар Йосифа ІІ, 10, L 1840, Люксембург), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/29032/21-к Справа №11-сс/824/4028/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1