Справа № 364/824/21
Провадження № 1-кп/364/120/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.09.2021 року за № 0000109 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньо освітою, не військовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , депутатом не є, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , абонентський номер НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що 01.09.2021, близько 20 години, ОСОБА_4 перебуваючи біля місцевого кладовища, що в с. Косівка Білоцерківського району Київської області, а саме на узбіччі автодороги Р17 сполучення Біла Церква Гуменне, в напрямку смт Володарка Білоцерківського району Київської області, виявив рослини роду коноплі та розуміючи, що вони є нарковмісними, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав виявлені листки рослин коноплі та помістив їх до прозорого поліетиленового пакету, який в подальшому помістив у шкарпетку, що на лівій нозі, чим незаконно придбав та почав зберігати при собі для подальшого власного вживання, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Цього ж дня, 01.09.2021 року, о 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домогосподарства № 9, що по вул. Армійська с. Косівка Білоцерківського району Київської області був зупинений працівниками відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області. В подальшому, під час затримання та особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 19,49 г.
Згідно «Списку №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобам, обіг якого заборонено.

Згідно таблиці № 1 « Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, кримінальна відповідальність за зберігання наркотичного засобу канабіс, настає в разі зберігання наркотичного засобу масою від 5 грам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, ствердив обставини вчинення правопорушення зазначені в обвинувальному акті. Суду вказав, що, починаючи з 35 років, періодично вживає канабіс. Так, 01.09.2021 року , близько 20 години, він перебуваючи біля місцевого кладовища, що в с. Косівка Білоцерківського району Київської області, на узбіччі дороги виявив дикорослі рослини коноплі . Зірвавши їх, помістив коноплю до лівої шкарпетки та пішов у напрямку свого домогосподарства , що знаходиться в с. Косівка Білоцерківського району Київської області, де був зупинений працівниками відділення поліції та ними виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходився канабіс, загальною масою 19,49 г, який він придбав та незаконно зберігав без мети збуту.
Обвинувачений вказав суду, що розкаюється у вчиненому, зробив відповідні висновки і подібного вчиняти більше не буде.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінального проступку, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_4 вважається таким , що несудимий, немає постійного місця роботи, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває,на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого проступку, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю проступку слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не встановив.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, одночасно враховуючи вище викладене суд прийшов до наступного висновку.
Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України відноситься до проступків; наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин. На теперішній час непрацюючий ОСОБА_4 , тому з урахуванням відсутності постійного місця роботи, а відтак і коштів для сплати штрафу та неможливість застосування судом такого виду покарання, як штраф та виправні роботи, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як арешт у межах мінімального строку передбаченого санкцією статті.
Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено .
Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального проступку, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).
Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.
Одночасно із вище викладеним , суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 06.09.2021 року на тимчасово вилучене майно під час обшуку .
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Так, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на стадії досудового слідства на залучення експерта, понесені на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в розмірі 1029 грн 72 коп (висновок експерта СЕ-19/111-21/42746 - НЗПРАП від 30.09.2021 року ) слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Київської області від 06.09.2021 року на тимчасово вилучене майно під час обшуку .
Речові докази по кримінальному провадженні № 0000109 особливо небезпечний наркотичний засіб, загальною масою 19,49 г, що знаходиться у камері схову речових доказів відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави Україна процесуальні витрати в сумі 1029 грн 72 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, - не обирати.
Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання - з часу його фатичного затримання.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1