Дата документу 21.12.2021 Справа № 332/4745/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4745/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1105/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куропаткіне, Кокчетавської обл., Казахстан, громадянина України, який офіційно не працює, має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий:

26 лютого 2020 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.ч.1,2 ст.259 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

04 лютого 2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.259 КК України, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. 09 жовтня 2021 року, на підставі Указу Президента України від 07 жовтня 2021 року №524/21 «Про помилування засуджених» звільнений від подальшого відбування покарання.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного 15 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати місце мешкання у період часу з 19:00 години до 06:00 години наступного дня, строком на 60 днів до 15 січня 2022 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у судовому засіданні прокурором, окрім констатації, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , визначивши строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування - на 50 діб.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог КПК України.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею не було досліджено в повному обсязі ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, про який зазначено у клопотанні слідчого, а саме, щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, слідчим суддею не враховано всі обставини вчиненого кримінального правопорушення в сукупності, особу підозрюваного, який був раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, а також вчинив аналогічний злочин рік тому під час запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що знаходить своє відображення в ухвалі слідчого судді від 13 липня 2020 року по справі №332/1655/20(провадження №: 1-кс/332/272/20). Отже, обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Також, під час судового розгляду слідчим та прокурором було неодноразово наголошено на тому, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів провадження.

Крім того, слідчим суддею, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не було встановлено:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- чи доведено/не доведено прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

- в ухвалі слідчого судді від 17 листопада 2021 року, в порушення вимог п.4 ч.1 ст.196 КПК України, відсутнє посилання на докази, які обґрунтовують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчим суддею не було в повній мірі враховано в сукупності всі обставини, визначені положеннями статей 177, 178, 183, 194, 196 КПК України.

На підставі вищезазначеного, прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення прибуття швидкої медичної допомоги, вирішив повідомити до органу Національної поліції України про замінування квартири за вказаною вище адресою. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, у вигляді шкоди громадській безпеці, бажаючи настання таких наслідків, достовірно знаючи, що вказане вище повідомлення про замінування квартири є неправдивим, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху населення, зателефонував зі свого мобільного телефону «FLY» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 , зателефонував на номер оператора «102» та повідомив, що у нього замінована квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

16 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, а саме в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, вчиненому повторно.

Підозрюваний ОСОБА_6 під час його допиту в якості підозрюваного пояснив, що він 15 листопада 2021 року, у вечірній час доби, подзвонив за телефоном «102» та повідомив до поліції, що його квартира замінована вибухівкою, що було завідомо неправдивим повідомленням та він розумів це, але усвідомлюючи даний факт, все одно повідомив про підготовку вибуху у його помешканні, достовірно знаючи, що це неправда. Крім того, підозрюваний зазначив, що вже притягувався до кримінальної відповідальності за подібні злочини. Також підозрюваний зазначив, що даний злочин він вчинив через те, що до нього додому не хотіла приїздити бригада швидкої медичної допомоги, яку він викликав неодноразово через сильні головні болі.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- протоколом огляду місця події від 15 листопада 2021 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речові докази - мобільний телефон «FLY» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , з сім & НОМЕР_4 ; карткою із номером телефону - НОМЕР_3 , встановлену в зазначений мобільний телефон;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснив, що підозрюваний ОСОБА_6 є його сусідом, а саме проживає в квартирі, яка розташована поруч із його квартирою та зазначив, що ОСОБА_6 є учасником бойових дій, зловживає алкогольними напоями та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння дзвонить до поліції та повідомляє про замінування своєї квартири, що не відповідає дійсності;

- актом №722 Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Запорізькій області, в якому зазначено, що на момент проведення огляду місця події, а саме 15 листопада 2021 року в період часу з 19:56 години до 20:15 години за адресою: АДРЕСА_1 , вибухових речовин, боєприпасів тощо за вищевказаною адресою не виявлено;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_6 станом на 20:50 15 листопада 2021 року перебував в стані гострої інтоксикації алкоголем.

Органом досудового слідства відповідно до положення п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ці ризики існують, проте, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 буде ухилятись від органу досудового розслідування та суду.
Також, слідчий суддя звернув увагу на те, що сторона обвинувачення не обґрунтувала неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу (домашнього арешту) для запобігання встановлених ризиків.
Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є ветераном - учасником бойових дій, свою вину визнає, активно співпрацює зі слідством, має постійне місце проживання,
З урахуванням тяжкості та обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного у сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що необхідним і достатнім буде застосування до останнього менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу - у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Ці висновки слідчого судді прокурором не спростовані з наданням відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином. Навпаки, прокурор зазначив про те, що ОСОБА_6 свої процесуальні обов`язки виконує, умов домашнього арешту не порушує.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи прокурора про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного 15 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати місце мешкання у період часу з 19:00 години до 06:00 години наступного дня, строком на 60 днів до 15 січня 2022 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4