Номер провадження: 11-кп/813/1385/21
Номер справи місцевого суду: 947/4324/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004280 від 11 грудня 2019 року, відносно
ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 січня 1999 року за ч.3 ст.101 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років;
- вироком Апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2006 року за п.6), 12) ч.2 ст.115; ч.4 ст.187 КК України, на підставі ст.70,71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією майна. Звільнений 14 вересня 2018 року по відбуттю строку призначеного покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.13) ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 рокуОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.13) ч.2 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування призначеного ОСОБА_7 покарання визначено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 грудня 2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк призначеного покарання зараховано ОСОБА_7 строк його переднього ув`язнення в період з 11 грудня 2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Також оскарженим вироком вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні та стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати.

Оскарженим вироком встановлено, що 1 грудня 2019 року, в нічний час у ОСОБА_7 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 в приміщені кухні під час сварки з ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.

Реалізуючи злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці кухонний ніж умисно наніс ножем потерпілому ОСОБА_9 тридцять одне тілесне ушкодження, від яких останній помер на місці події. Відповідно до висновку експерта № 2368-4099/2019 від 13 січня 2020 року смерть ОСОБА_9 перебуває у прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 являється гостра крововтрата.

Вимоги апеляційних скарг та узагальненні доводи осіб, які їх подали

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржений вирок та ухвалити новий виправдувальний вирок.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржений вирок є незаконним; висновку суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки такі висновки не підтверджуються дослідженими судом доказами; суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону

Захисник стверджує, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_9 , останньому нанесла інша особа.

Також захисник вважає, що судом першої інстанції не враховано протиріччя у показаннях обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , а інші свідки не були присутні при обставинах вчинення злочину.

Крім того, захисник вказує, що під час досудового розслідування було порушено право ОСОБА_7 на захист, зважаючи на те, що йому не роз`яснили право на суд присяжних.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.374 КПК України, оскільки в мотивувальній частині оскарженого вироку відсутнє формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним.

Таким чином, захисник вважає, що суд першої інстанції повинен був закрити кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю винуватості ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати оскаржений вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати оскаржений вирок та ухвали новий виправдувальний вирок.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував доводами, аналогічними доводам апеляційної скарги його захисника ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, просив апеляційний суд залишити вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

В своїй апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.374 КПК України, оскільки в мотивувальній частині оскарженого вироку відсутнє формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним.

Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Апеляційний суд, дослідивши зміст оскарженого вироку зазначає, що в мотивувальній частині оскарженого вироку викладені фактичні обставини вчиненого злочину із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, вказана форма вини ОСОБА_7 та мотиви злочину.

Між тим, захисник у своїй апеляційні скарзі не зазначив обставини, визначені у ст.412 КПК України, які свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При апеляційному розгляді апеляційним судом також не встановлено обставин, які свідчать про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили, або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог апеляційної скарги захисника про істотне про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

У своїх апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 та у доповненнях до апелційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 просили апеляційний суд оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий, виправдувальний вирок.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги обвинуваченого та захисника є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки КПК України не передбачено винесення нового виправдувального вироку на стадії апеляційного розгляду кримінального провадження.

Окрім того, сторона захисту не погодилися з доведеністю вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки такі висновки не підтверджуються дослідженими судом доказами.

Між тим, частиною 3 статті 404 КПК України передбачено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак у своїх апеляційних скаргах та під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений та його захисник не зверталися до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, що відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, унеможливлює таке дослідження судом апеляційної інстанції за власної ініціативи.

В свою чергу, дослідивши оскаржуваний вирок суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та належної правової оцінки наявних в матеріалах кримінального провадження доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.13) ч.2 ст.115 КК України.

Так, відповідно до оскаржуваного вироку суду першої інстанції вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його визнано винуватим, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що він 11.12.2019 року приблизно о 02:40 годин з товаришем приїхали на АДРЕСА_2 , зустрілись зі знайомим, повертаючись до машини зустріли жінку, яка була в неадекватному стані, з темними волоссям, на вигляд приблизно їй було 50 років, йому здалось, що руки жінки були в крові. Направляючись до знайомого, трупа не було, коли повертались назад до автомобіля то вже побачили труп, пройшли повз нього, через 5 метрів приблизно зустріли жінку, вона знаходилась за хвірткою. На місце події він викликав поліцію. На трупі футболка була задерта, ніби його тягли, на хвіртки крові не бачив. Жінка розповідала, що вона не знає труп;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка під час допиту в суді першої інстанції показала, що вона в липні познайомилась з загиблим ОСОБА_13 він в неї знімав житло. 10.12.2019 ОСОБА_13 зателефонував їй та сказав, що занесе їй гроші, але ввечері він не прийшов. Вночі, приблизно о 02:20 годин зателефонував його товариш, повідомив їй, що щось трапилось та прохав приїхати до будинку. Разом зі своїм сином приїхала до будинку, біля трамвайних колій лежав труп, по взуттю зрозуміла, що це ОСОБА_13 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка під час допиту в суді першої інстанції показала, що ОСОБА_15 разом з дружиною проживали в неї дома. 10.12.2019 року вона бачила обвинуваченого, його дружину та ще одного чоловіка, вони повернулися додому приблизно о 22:00 годині;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка під час допиту в суді першої інстанції показала, що працює працівником поліції, отримали повідомлення від чергового та одразу проїхали на АДРЕСА_2 . На місці побачили чоловіка без ознак життя, жінка була років 30-35 руки в неї були в крові, вона залишилась з жінкою на вулиці. ЇЇ командир та напарник пішли до будинку, в хаті сидів чоловік за столом поряд лежав ніж. Коли відчинили хвіртку по дворі були видно, що тіло до вулиці волочили по землі були сліди. Жінка розповідала, що вона пішла в магазин за сигаретами, а потім побачила тіло загиблого;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що 11.12.2019 року вони знаходились на патрулюванні разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , приблизно о 03:00 годині отримали повідомлення, що по вул. Дача Ковалевського з ножовими пораненнями лежить тіло. Він та напарник пішли до будинку, за столом сидів обвинувачений, на столі був ніж. Обвинуваченого затримали та вивели на вулицю. В кімнаті всюди була кров, на підлозі були сліди волочіння. На ножі була свіжа запеклася кров. На столі було спиртне та три стаканчика, по всій хаті стояв запах алкоголю. Обвинувачений розповідав, що це він вбив чоловіка, після чого він та його дружина виносили тіло та хотіли віднести вниз до моря. Обвинувачений був з ознаками алкоголю, він все розумів, розповідав все спокійно. Жінка була в шоковому стані, постійно плакала та казала, що під час подій не була присутня;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що точної дати не пам`ятає, в грудні місяці, його розбудила матір та наказала прийти за адресою: АДРЕСА_2 . В будинку відбувалось відтворення подій скоєння кримінального правопорушення, на ньому були присутні він, його мати, поліцейські, обвинувачений. Під час відтворення обвинувачений розповідав, що загиблий непристойно поводив себе, між ними виникла сварка, дружині наказав піти в магазин за сигаретами, після чого наніс декілька ударів ножем в груди загиблому;

- показанями свідка ОСОБА_21 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що у день подій приблизно о 10:00 годні був з обвинуваченим та загиблим. ОСОБА_22 покликав його з собою, заїхав за ним на автомобілі вже разом з обвинуваченим ОСОБА_7 , після чого загиблий ОСОБА_23 віддав йому борг, ще посиділи трохи. ОСОБА_7 пішов його проводити, в цей час розпитував про ОСОБА_24 та про гроші, які загиблий віддав йому. Обвинувачений сказав, про ОСОБА_24 , що таких солоденьких просто так не відпускають;

- показанями свідка ОСОБА_25 , який під час допиту в суді першої інстанції показав, що він того дня знаходився в складі екіпажу поліцейської служби, поступило повідомлення про труп біля трамвайної колії, це було у 2019 році в нічний час доби. По приїзду на місце виявили труп з ножовими пораненнями. На місці була дружина обвинуваченого, вона пояснила, що її чоловік сидить вдома за столом, біля нього на столі лежить ніж, також що це її чоловік вбив зазначеним ножем чоловіка. Крім цього жінка пояснювала, що вони разом у трьох вживали алкогольні напої, вона, її чоловік обвинувачений та загиблий;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка під час допиту в суді першої інстанції показала, що події відбувались у 2019 році, вона разом з ОСОБА_7 та загиблим випивали в хаті, потім загиблий почав до неї приставати, ОСОБА_7 наказ їй вийти з кімнати. Вона вийшла в другу кімнату і там дивилась кіно, приблизно 1,5 години, після чого побачила труп ОСОБА_24 на вулиці. ОСОБА_7 сказав, що це він вбив ОСОБА_24 та вибачився перед нею за скоєне. В магазин вона не ходила, хто вбив ОСОБА_24 не знає, допомагати винести труп фізично не могла, також зазначила, що інших осіб в хаті не було. Загиблого до подій вона не знала, на чиї гроші купували напої не знає.

- витягом з ЄРДР №0004280 від 11.12.2019 року, з якого вбачається, що 11.12.2019 до ЧЧ Київського ВП в м. Одесі надійшло повідомлення оператора «103» в нічний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптового конфлікту ОСОБА_7 , наніс тілесні ушкодження кухонним ножем в область грудної та черевної порожнини ОСОБА_9 , внаслідок чого останній помер;

- витягом АРМ 102 з якого вбачається, що поступило повідомлення 11.12.2019 року о 03:06 годині на вулиці лежить не відомий чоловік 30 років, багато ножових поранень, на 2 аркушах;

- рапортом поліцейського ОСОБА_16 , з якого вбачається, що доповідає про обставини прибуття на місце вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , 11.12.2019 року о 02:35 годин;

- протоколом огляду місця події від 11.12.2019 року з фото таблицею, з якого вбачається, що об`єктом огляду є двоповерховий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . В кухонному приміщенні були вилученні ніж з чорною ручкою загальною довжиною 27 см, ніж з чорною ручкою загальною довжиною 23 см, ніж з темно-коричневою ручкою загальною довжиною 24 см, на кухонному столі застелений скатертю знаходились продукти харчування, скляна чарка, 2 фарфорових чашки, 4 тарілки, ніж з білою ручкою загальною довжиною 23,5 см, також на поверхні підлоги виявлені плями бурого кольору. В коридорі на підлозі виявлені плями бурого кольору, крім того виявлені телефон з сім-картами, банківські карти «ПриватБанк», інші карти;

- протоколом огляду місця події від 11.12.2019 року з фото таблицею з якого вбачається, що предметом огляду є ділянка місцевості біля входу в двір за адресою: АДРЕСА_2 . На вказані ділянки виявлений труп чоловіка, приблизно 35 років, вдягнутий в джемпер, на тілі є різноманітні поранення;

- протоколом проведення слідчого експерименту з флеш-накопичувачем від 12.12.2019 року з якого вбачається, що ОСОБА_7 відтворює подіє які відбулись 11.12.2019 року та при яких обставинах наніс удари ножем ОСОБА_9 ;

- протоколом №000721 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 11.12.2019 року з якого вбачається, що у ОСОБА_7 виявлено остаточне явище сп`яніння;

- висновком експерта №2368-4099/2019 від 13.01.2020 року з фото таблицею, з якого вбачається, що під час дослідження трупа ОСОБА_9 виявлено множині колото-різані поранення, переважна локалізація ушкоджень (обличчя, передня поверхня тулуба). В момент заподіяння ушкоджень потерпілий був звернений до травмую чого предмету передньою поверхнею тулуба та обличчям і міг перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальних положеннях. Смерть ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявними у нього сліпими проникаючими у грудну та черевну порожнині, колото-різаними пораненнями грудної клітини та живота з ушкодженням правої та лівої легень, перикарду, серця, великого сальника, печінки, діафрагм, тонкої кишки та брижі тонкої та товстої кишок. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 з`явилась гостра крововтрата. В крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,96%. Множинність, локалізація і характер всіх ушкоджень, виявлених при судово-медичної експертизі трупа ОСОБА_9 виключає можливість їх заподіяння самим потерпілим;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1469 від 11.12.2019 року, з якого вбачається, що кров трупа невідомого чоловіка, приблизно 35 років, відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №6284/4099 від 16.12.2019 року вбачається, що в крові, в сечі невідомого чоловіка виявлений етиловий спирт у концентрації: в крові 3,96%, в сечі 4,6%;

- актом судово-медичного-гістологічного дослідження №3257/4099 від 23.12.2019 року, з якого вбачається, що у наданих гістологічних препаратах від трупа: невідомого чоловіка, приблизно 35 років, виявлено: ушкодження серця та перикарда; ушкодження легені; ушкодження брижі та стінки тонкої кишки у вигляді дефектів щілиноподібної форми з відносно рівними контурами раневого каналу та крововиливами в краях ушкодження; ушкодження м`яких тканин спини та діафрагми з крововиливами зі слабко вираженими початковими реактивними змінами. Нерівномірно виражене кровонаповнення артерійних судин, нерівномірне повнокрів`я судин венозного руслу, паренхіматозна дистрофія тканин надісланих на дослідження внутрішніх органів. Порушення реологічних властивостей крові (еритроцитарні стази та саджі у просвітах деяких судин). Вогища крововиливів, набряку, ділянки дистелектазу в легені. Нерівномірно виражене кровонаповнення, помірно периваскулярний кардіосклероз, виражена дистрофія, вогнища фрагментації кардіоміоцитів в міокарді;

- висновком експерта № 578 з фото таблицею від 14.01.2020 року, з якого вбачається, що на одежі міститися накладання буро-коричневої речовини, що схожа на кров, також на передній поверхні светра справа, по всій довжині, розташоване 17 колото-різаних пошкоджень, на задній поверхні брюк та частково передній поверхні наявні підсохлого ґрунту у вигляді мазків, нечітки та змазані накладання буро-коричневої речовини, що схожа на кров, на задні поверхні брюк, по краях серединного шва, наявні пошкодження у вигляді часткових відривів двох шлейок та розриву шва втачки поясу;

- висновком експерта № 579 від 08.01.2020 року з фото таблицею, з якого вбачається, що на светрі, брюках та черевиках, які належать ОСОБА_7 , будь-яких ушкоджень не виявлено;

- висновком експерта № 596 від 08.01.2020 з фото таблицею, з якого вбачається, що на клапті шкіри передньої поверхні грудної клітки і живота вилученого від трупа невідомого чоловіка, приблизно 35 років, (впізнаного як ОСОБА_9 , 1988 р.н.) виявлено 25 ушкоджень, різних за ознаками:

- висновком експерта № 63 від 07.02.2020 року, з якого вбачається, що на куртці (об`єкт №1), светрі (об`єкт №2-4), брюках (об`єктах №5-7) потерпілого ОСОБА_9 , виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлений антиген А, а в об`єктах №1,2,4,5,7, що не виключає походження крові від самого потерпілого ОСОБА_9 при умові відсутності пошкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент події у під експертної ОСОБА_26 . Даних про походження або присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 в якості домішки не отримано.

- висновком експерта № 68-Д від 22.01.2020 року з фото таблицею, з якого вбачається, що на вилучених кухонних ножах відсутні сліди папілярних узорів рук.

- висновком експерта №3211 від 20.01.2020 року, з якого вбачається, що станом на 13.12.2019 р. черговим медичним працівником міської медичної частини №21 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» при огляді ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено, скарг на стан здоров`я останній не висловлював. Таким чином, будь-яких об`єктивних судово медичних даних про спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в результаті подій 11.12.2019 року немає.

- висновком експерта № 36 від 04.02.2020 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відносить до групи АВ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров під експертної ОСОБА_10 відноситься до групи А ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. На марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з підлоги кухонного приміщення, вилученому 11.12.2019 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини при встановлені групової приналежності якої виявлений антиген А (ізогемаглютиніни не виявлені) властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти В за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_9 при умові відсутності тілесних походжень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент події у під експертної ОСОБА_10 . Даних про походження, або присутності крові ОСОБА_7 в якості домішки не отримано;

- висновком експерта №35 від 31.01.2020 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відносить до групи АВ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. На джинсових брюках (об`єкти №1-3) та парі черевиків (об`єкти 4,5) ОСОБА_7 знайдена кров людини, при встановлені групової належності якої виявлено: в об`єкті 1- антиген А (ізогемаглютиніни не виявлені) властивий групі крові А із ізогемаглютиніном анти В, що не виключає походження крові від особи з даною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 , даних про походження крові в об`єкті № 1 від ОСОБА_7 не отримано. В об`єктах №2-5 антигени А і В (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві, в разі походження крові від однієї особи, групі крові АВ за системою АВО, що не виключає її походження від самого ОСОБА_7 . В разі походження крові від двох (або більше осіб) не виключається присутність крові потерпілого ОСОБА_9 в якості домішки. На светрі ОСОБА_7 кров не знайдена;

- висновком судово психіатричних експертів №40 від 28.01.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, знаходився у стані простого (не патологічного ) алкогольного сп`яніння, його дії не були обумовлені будь якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, у зв`язку з чим, від був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 може предстати перед слідством та судом, та не потребує застосування примусових заходів медичного характеру;

- висновком експерта №144 від 10.02.2020 року, з якого вбачається, що потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відносить до групи АВ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. На ручці кухонного ножа з ручкою біло блакитного кольору вилученого в ході проведення огляду місця події від 11.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 знайдена кров людини (без домішку поту), при встановлені групової належності якої виявлений антиген А ((ізогемаглютиніни не виявлені) властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анті В, що не виключає походження крові від особи з даною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 . Даних о походженні крові від ОСОБА_7 не отримано. На клинку цього ножа кров не знайдена. На кухонному ножі з чорною ручкою довжиною 27 см., кухонному ножі довжиною 23, 7 см. кухонному ножі 23 см. вилучених в ході проведення огляду місця події від 11.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , кров і потові виділення не виявлені;

- висновком експерта № 47 від 10.02.2020 року, з якого вбачається, що в тампоні змиві з кухонного ножа з чорною рукояткою в об`єкті №12 знайдена одна ядровмісна клітина, в тампоні змиві з кухонного ножа з рукояткою біло синього кольору в об`єкті №15 знайдено дві ядровмісні клітини. В тампоні змиві з кухонного ножа з чорною рукояткою в об`єктах №№3-4, в тампоні змиві з кухонного ножа з рукояткою темно коричневого кольору в об`єктах №№7-8, а також на вищевказаних тампонах змивах з кухонних ножів з рукояткою чорного кольору в об`єкті №11 і рукояткою біло синього кольору в об`єкті №16 ядровмісні клітини не знайдені;

- висновком експерта № 30 від 21.01.2020 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров ОСОБА_7 відносить до групи АВ за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров під експертної ОСОБА_10 відноситься до групи А ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО;

- висновком № 41 від 14.02.2020 року, з якого вбачається, що піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_7 кров не знайдена, знайдені епітеліальні клітини, за морфологічною будової схожі з клітинами глибоких шарів епідермісу, та встановлена їх належність особі (особам) чоловічої генетичної статі, і виявлений білок людини. Розташування епітеліальних клітин в препаратах у вигляді багатошарових пластів дає можливість припустити травматичний характер їх походження. При визначенні групової належності клітин в реакції «змішаної» аглютинації виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, властиві групі крові АВ, що не виключає походження клітин від чоловіка (чоловіків) з вищевказаною групою крові, в тому числі і від самого ОСОБА_7 . Однак при умові походження клітин від двох і більше осіб, різногрупних за системою АВО, не виключається змішення клітин від чоловіка (чоловіків) групи крові АВ з клітинами чоловіка (чоловіків) групи крові А з ізогемаглютиніном анти В. Таким чином не виключається змішення клітин від підозрюваного ОСОБА_7 з клітинами потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 42 від 14.02.2020 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров свідка ОСОБА_10 відноситься до групи А ізогемаглютиніном анти В з ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. В піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук свідка ОСОБА_10 кров не знайдена; знайдені епітеліальні клітини жіночого генетичного типу і виявлений білок людини. При визначені групової належності клітин виявлений антиген А системи АВ0, який властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти В, що не виключає походження клітин від жінки (жінок) з вищевказаною групою крові, у тому числі і від самого свідка ОСОБА_10 і виключає її походження від потерпілого ОСОБА_9 за статевою ознакою.

Дослідивши оскаржуваний вирок, апеляційний суд погоджується з висновком колегії суддів першої інстанції, яка не прийняла до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не вбивав потерпілого ОСОБА_27 , а його вбила його дружина ОСОБА_10 та доводи захисника ОСОБА_8 , який вважав, що, у зв`язку з вказаною заявою обвинуваченого, відносно обвинуваченого слід ухвалити виправдувальний вирок, так як це суперечить встановленим судом фактичним обставинам справи і спростовується дослідженими судом матеріалами, зокрема:

1) протоколом слідчого експерименту, в ході якого обвинувачений в присутності захисника і понятих давав детальні і послідовні пояснення щодо обставин правопорушення, а саме: що у нього виник конфлікт з потерпілим, і він наніс ножем ОСОБА_28 тілесні ушкодження в область грудей та черевної порожнини.

2) показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав, що обвинувачений ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту, пояснював, що саме він вчинив вбивство потерпілого шляхом нанесення ударів ножем.

3) висновком № 41 від 14.02.2020 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_7 знайдені епітеліальні клітини чоловічої генетичної статі, та не виключається змішення клітин від ОСОБА_7 з клітинами потерпілого ОСОБА_9 .

4) показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що дійсно в день події, вона, потерпілий ОСОБА_29 та обвинувачений ОСОБА_7 вживали разом спиртні напої, і потерпілий почав до неї залицятися, потім на прохання обвинуваченого вона вийшла з кімнати, коли повернулася то ОСОБА_7 ій сказав, що вбив потерпілого ОСОБА_27

5) висновком експерта № 42 від 14.02.2020 року, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук свідка ОСОБА_10 знайдені епітеліальні клітини жіночого генетичного типу і виявлений білок людини, що не виключає походження клітин від жінки (жінок), у тому числі і від самого свідка ОСОБА_10 і виключає її походження від потерпілого ОСОБА_9 за статевою ознакою.

З огляду на викладене, апеляційний суд критично оцінює доводи захисника про те, що тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_9 , останньому нанесла інша особа, а також, що судом першої інстанції не враховано протиріччя у показах обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , яка за твердженням обвинуваченого вчинила злочин, оскільки вони спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого п.13) ч.2 ст.115 КК України та доведеності його вини у вчиненні цього злочину.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_7 .

На думку апеляційного суду, твердження обвинуваченого про недоведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційний суд розцінює, як намагання ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

При цьому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.374 КПК України, оскільки в мотивувальній частині оскарженого вироку чітко сформулюване обвинувачення, яке суд визнав доведеним.

Щодо тверджень апеляційної скарги захисник про те, що було порушено право ОСОБА_7 на захист, зважаючи на те, що йому не роз`яснили право на суд присяжних, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки, в матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_7 про те, що він відмовляється від суду присяжних та просить провести судовий розгляд колегією суддів (т.2 а.к.п.41).

Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до положень ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Разом з тим, судом першої інстанції була встановлена обставина, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 рецедив злочину.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом встановлені не були.
Суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суспільно-корисною працею не займається, та, відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №40 від 28.01.2020 року, є осудним, те, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, але був здатен в повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також, суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжкий злочин, що свідчить про його підвищений ступінь суспільної небезпечності.

Між тим, як зазначено вище, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , ступеню тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 був раніше засуджений за п.6), 12) ч.2 ст.115; ч.4 ст.187 КК України, звільнився 14 вересня 2018 року по відбуттю строку призначеного покарання, та за сплином одного року та трьох місяців після звільнення, знову вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи, яка внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 померла, що свідчить про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та характеризує його, як особу, схильну до вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи.

На думку апеляційного суду, така поведінка обвинуваченого свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та явне небажання вести законослухняний спосіб життя, а тому, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Апеляційний суд зазначає, що злочин, вчинений ОСОБА_7 зазіхає на суспільну складову безпечного життя, оскільки формує думку суспільства про незахищеність та уразливість до вчинення відносно них злочинних дій з боку суб`єктів, які вчиняють злочини.

Разом з тим, належна правова охорона будь-яких соціальних цінностей, у тому числі й таких найбільш соціально значимих, як життя і здоров`я людини, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний кримінально-правовий засіб, яким є кримінальна відповідальність.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.13) ч.2 ст.115 КК України залишити без змін.

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим у той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4