Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/221/2022 Справа № 641/752/22
УХВАЛА
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 01.02.2021 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України, 01.07.2020 Лозівським місцевим судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
До Комінтернівського районного суду м. Харкова 07.02.2022 року надійшло клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому вона просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 строком на 60 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , працюючи на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції та будучи працівником правоохоронного органу, 14.01.2022 року о 20 год. 00 хв. разом із інспектором Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції ОСОБА_9 заступили на чергування та несли службу з охорони публічного порядку та публічної безпеки у складі екіпажу «Купол - №2202» на службовому транспортному засобі Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції автомобілі «Тойота Пріус», зі службовим номерним знаком д.н. « НОМЕР_1 ».
Після прибуття поліцейських на місце виклику, з метою виконання своїх службових обов`язків, пов`язаних з охороною громадського порядку, працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у однострої працівника поліції, з відповідними до наказу МВС України №718 від 19.08.2017 «Про затвердження правил носіння однострою поліцейських» знаками розрізнення, відповідно представились присутнім особам, які гучно слухали музику та перебували в коридорі на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , назвавши свої прізвища та займану ними посаду, діючи правомірно, відповідно до вимог передбачених ст.ст.18, 23, 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», провели профілактичну бесіду з присутніми особами, що знаходились в коридорі за вказаною адресою, про недопущення порушень громадського порядку та виїхали з місця події за подальшим маршрутом.
Після цього, 15.01.2022 о 01 год.55 хв. екіпажу УПП у м. Харкові ДПП «Купол - №2202» надійшов повторний виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , порушується режим тиші, ситуація про припинення порушення тиші у нічний час не врегульована.
Поліцейські УПП у м. Харкові ДПП ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які відповідно до ч. 1
ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», приблизно о 02 год. 19 хв., реагуючи на виклик вдруге прибули до вищезазначеної адреси, де в коридорі знаходилась компанія людей, в тому самому складі, що і при попередньому виклику. Працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою припинення подальшого вчинення адміністративних правопорушень повторно почали роз`яснювати присутнім, що вони своїми діями скоюють адміністративне правопорушення.
Вислухавши працівників поліції, компанія людей, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , що знаходились в приміщенні коридору за вказаною адресою, відмовились виконати законні вимоги поліцейських, щодо припинення вчинення ними адміністративного правопорушення, передбаченого ст.182 КУпАП, та, демонструючи явну неповагу до авторитету державної влади, ОСОБА_7 почала висловлюватись нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, показувати непристойні жести жбурляючи в сторону поліцейських своє взуття. Продовжуючи виконувати свої службові обов`язки та не реагуючи на нецензурні вислови відносно них, працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повторно звернулися до присутніх з вимогою припинити порушувати громадський порядок.
В подальшому, 15.01.2022 приблизно о 02 год. 30 хв., в ході продовжуваного конфлікту, поліцейських виштовхнули з приміщення та не припиняючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися в однострої працівників поліції, з відповідними знаками розрізнення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівників поліції заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, виражаючись в сторону поліцейських нецензурною лайкою, знаходячись на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_3 спостерігаючи за подіями, знаючи та усвідомлюючи, що вказані співробітники поліції перебувають при виконанні своїх службових обов`язків відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», маючи умисел на протидію здійсненню ними покладених на них обов`язків з охорони громадського порядку, ігноруючи законні вимоги припинити порушувати громадський порядок, підбігла до патрульного ОСОБА_8 , маючи намір на вчинення протиправних дій, спрямованих на насильство щодо працівника правоохоронного органу, діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень співробітнику поліції, перебуваючи напроти ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці газовий балончик розпилила сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_8 .
В наслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 було завдано тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви обох очей, який виник від дії хімічного агенту, що за ступенем тяжкості відповідно до висновку судово-медичного експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.
За даним фактом 31.01.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий зазначає, що є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_14 підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.
Підозрювана ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечувала, просила не застосовувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі, вказавши на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, наведених слідчим та прокурором.
Слідчий суддя, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.
Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини», згідно з яким наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
31.01.2022 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Надані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 15.01.2022; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; пред`явленням потерпілому ОСОБА_8 для впізнання за фотознімками гр. ОСОБА_7 ; висновком експерта № 09/78-С/2022.
При цьому слідчий суддя, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваній діяння.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені, ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваній, суд вважає, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розгляду, існують ризики того, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування/суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При цьому у судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше засуджена 01.02.2021 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України, 01.07.2020 Лозівським місцевим судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України, також відносно ОСОБА_7 29.09.2021 направлено обвинувальний акт до Комінтернівського районного суду м.Харкова за ч.4 ст.296 КК України, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді, тяжкості покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20:00 год. до 06.00 год. за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати на першу вимогу до слідчого відділу відділу поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова, а також до Комінтернівського районного суду м. Харкова;
2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20-00 до 06-00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення, тобто до 07 квітня 2022 року.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваної через старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1