Провадження № 1-кп/243/331/2021
ВИРОК

Іменем України

16 листопада 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002119 від 19.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

В С Т А Н О В И В:

18.10.2019 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 знаходилися в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , 18.10.2019 року, приблизно о 19 год. 30 хв., діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, взяла до рук предмет, схожий на дерев`яну палицю та, тримаючи його руці, нанесла ним удар в праву скроневу ділянку голови ОСОБА_5 . Від отриманого удару потерпілий відчув різкий біль, після чого вийшов з квартири та зателефонував на лінію «102».

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 спричинено забій м`яких тканин з підшкірною гематомою волосистої частини голови, що відносить до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не визнала в повному обсязі та показала, що ніяких подій, вказаних у обвинувальному акті, не було. 18.10.2019 року до 20-00 год. її вдома не було, а ОСОБА_5 в той день вона не бачила. Об 19-00 вона перебувала вдома у ОСОБА_9 та в цей час їй зателефонував її син - ОСОБА_10 , який повідомив, що до дому приходив ОСОБА_5 . Приблизно об 19-20 вона залишила квартиру ОСОБА_9 та пішла до дому. За її ствердженням ОСОБА_5 пішов з квартири об 19-30, а тому вони не зустрічалися. Коли вона прийшла до квартири, в коридорі була ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Підтвердила, що між нею та її сином ОСОБА_10 та ОСОБА_5 існують неприязні стосунки.

Також вказала суду на розбіжності, що містяться в показаннях потерпілого та письмових доказах щодо часу вчинення інкримінованого їй правопорушення. Також, на її думку, існують суперечливості між механізмом завдання, начебто нею, тілесних ушкоджень потерпілому та самих тілесних ушкоджень, які за такого удару повинні бути лілейними, а не точковими. Вважала, що відображанням графічно фіксування номерів телефонів, якими користується вона та потерпілий, спростовується факт її перебування на місті вчинення кримінального правопорушення у інкримінований час.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, суд вважає, що вина останньої у вчиненні інкримінованого правопорушення у повній мірі підтверджується показаннями потерпілого, свідків та письмовими доказами.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що він є колишнім чоловіком обвинуваченої. 18.10.2019 року, в вечірній час він прийшов до міста свого та обвинуваченої мешкання квартири АДРЕСА_2 . В той час в квартирі на кухні перебував ОСОБА_10 , а в спальній кімнаті була ОСОБА_7 , з якою у нього виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_7 почала гнати його з квартири. Після того, як він відвернувся до ОСОБА_7 спиною, остання дерев`яною ніжкою від табурета завдала йому удар в область правої скроні. Внаслідок удару він відчув сильний фізичний біль, на голові почала виникати гематома, припухлість. В момент удару ОСОБА_10 в кімнаті не було. Сварилися вони не голосно, а тому, сусіди не могли почути сварки. Після цього він вийшов до коридору, де викликав поліцію та, почекавши 20-30 хвилин, вийшов на вулицю, де зустрів карету швидкої допомоги. Лікарі його оглянули та відвезли до лікарні. Лікарям він розповів, що удар йому завдала колишня дружина. Після лікарні разом зі слідчим та працівниками поліції вони повернулися до вищевказаної квартири, де він показав обставини події на місті. Наслідки отриманої травми він тривалий час лікував. Вказав, що ОСОБА_7 постійно провокує скандали; між ними тривалий час існують неприязні стосунки. З ОСОБА_12 , яка є сусідкою та подругою ОСОБА_7 , у нього погані, неприязні стосунки. В той день він ОСОБА_12 не бачив.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що сторони є її сусідами. З ОСОБА_7 вона підтримує дружні стосунки, з ОСОБА_5 у неї стосунки неприязні. Осіню 2019 року, приблизно об 20-00, вона прийшла до дому та у коридорі зустріла ОСОБА_13 , який їй повідомив, що до дому приходив ОСОБА_5 , який погрожував та вимагав відкрити двері спальної кімнати, а він ( ОСОБА_14 ) з цього приводу зателефонував матері ОСОБА_7 . В момент цієї розмови до квартири підійшла ОСОБА_7 , на якій був одягнений верхній одяг. Після цього вони розійшлися по квартирах, а через деякий час, об 21- 45 год. вона почула шум та виглянула до коридору, де був ОСОБА_5 та поліцейські. В розмові з ОСОБА_7 їй стало відомо, що ОСОБА_5 безпідставно звинувачує останню в завданні йому тілесних ушкоджень. Також вказала, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 постійно сваряться.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що з ОСОБА_7 вона підтримує дружні стосунки. В середині жовтня 2019 року ОСОБА_7 перебувала у неї вдома, де допомагала по господарству. Близько 19.00 20.00 годині на телефон ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що за містом їх мешкання приходив ОСОБА_5 . Після дзвінка ОСОБА_7 пішла до дому. Наполягала, що вказані події відбулися після 19 год., оскільки на вулиці було вже темно. Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що ОСОБА_5 постійно вчиняє сварки, завдає останній тілесні ушкодження. Яка була погода в той день, вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що обвинувачена та потерпілий є її батьками. Події того дня вона особисто не бачила. В жовтні 2019 чи 2020 року, ближче до вечора, її батько, який перебував у неї вдома, зібрався та висловив намір переночувати за містом своєї реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 , після чого пішов. Через 2-3 години ОСОБА_5 зателефонував їй та повідомив, що перебуває у травматології, оскільки ОСОБА_7 вчинила сварку та вдарила його ніжкою від стільця по голові. До дому батько повернувся після 22-00 години, на голові у нього була садно та гематома, які він тривалий час лікував. Також вказала, що на протязі всього її життя її батьки сварилися, але ініціатором сварок завжди була ОСОБА_7 .

ОСОБА_10 , будучи допитаним в якості свідка, в судовому засіданні показав, що мешкає разом з матір`ю ОСОБА_7 . З потерпілим, який був його вітчимом, у них погані стосунки. В один з днів, об 19-00 год., дату, місяць та рік він не пам`ятає, до дому приходив ОСОБА_5 та вимагав, щоб йому відкрили двері спальної кімнати. Через 30 хвилин ОСОБА_5 з квартири пішов. Через деякий час прийшла ОСОБА_7 , а об 21-30 до них приїхала поліція, яка звинуватила ОСОБА_7 в тому, що вона вдарила ОСОБА_5 палкою по голові. Наполягав, що мати ОСОБА_5 не била. В чому були одягненні мати та потерпілий в той день він не пам`ятає, але впевнений, що мати ОСОБА_5 не била.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що вона працює фельдшером швидкої допомоги. В один з днів, дату вона не пам`ятає, надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_3 . Біля поїзду вказаного будинку стояв ОСОБА_5 , у якого була розбита голова та який пояснив, що голову йому розбила ніжкою від стільця його колишня дружина. Потерпілого вони відвезли до травматології, всі відомості внесли до картки виклику.

Окрім свідчень потерпілого та показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, підтверджується письмовими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0002119 від 19.10.2019 року, згідно якого вбачається факт внесення відомостей за заявою ОСОБА_5 про те, що 18.10.2019 року, приблизно об 20-00 год, за адресою: АДРЕСА_1 , його колишня дружина ОСОБА_7 завдала тілесні ушкодження (а.с.30-31);

- довідкою № 93 від 18.10.2019 року КЛПЗ « Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», з якої вбачається, що 18.10.2019 року об 20-20 год. ОСОБА_5 звернувся за медичною допомогою, діагноз: забій, підшкірна гематома волосяної частини голови (а.с. 134).

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.10.2019 року, в якій ОСОБА_5 просить вжити заходів до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яка 18.10.2019 року, приблизно об 20-00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , завдала йому тілесні ушкодження .(а.с. 14)

- висновком експерта № 441 від 19.11.2019 року, дослідження проводилось на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 19.10.2019 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_5 забій м`яких тканин з підшкірною гематомою волосистої частини голови утворилась від одного удару тупого предмету, можливо в зазначений термін і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.38-39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2020 року та фото таблицею, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 на місті показав, розповів про обставини та механізм вчиненого у його відношенні правопорушення, а саме, про те, що 18.10.2019 року, приблизно об 20-00 год. він перебував в квартирі АДРЕСА_2 . В цей час, в цьому місті, в ході сварки ОСОБА_7 завдала йому один удар по голові в область правої скроні дерев`яною ніжкою від стільця. Після цього він вийшов на вулицю та викликав поліцію (а.с. 145-147 )

- висновком експерта № 51 від 12.02.2020 року, дослідження проводилось на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 07.02.2021 року, згідно якого можливо утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 за обставин, які він вказав в ході свого допиту від 19.10.2019 року та під час проведення слідчого експерименту від 24.01.2020 року. (а.с. 43-44);

- витягами з бази АРМОР від 18.10.2019 року, з який вбачаються факти надходження повідомлень про вчинене у відношенні ОСОБА_5 правопорушення від потерпілого об 19-53 год. та 20-37 год., а також від працівників швидкої допомоги об 20-43 год. та травмпункту об 20-46 год.(а.с. 152-157).

- висновком експерта № 129 від 30.03.2020 року, дослідження проводилось на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 24.03.2020 року, згідно якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виключають можливість їх спричинення власною рукою (а.с. 46-47);

- копією картки виїзду швидкої медичної допомоги № 30814 від 18.10.2019 року та карткою виклику швидкої медичної допомоги, з яких вбачається факт звернення ОСОБА_5 за медичною допомогою за адресою: АДРЕСА_3 . Час виклику 19-58 год. Попередній діагноз: підшкірна гематома скроневої ділянки справа. Зі слів чоловіка - вдарила колишня дружина ніжкою від стільця (а.с.163-164).

- довідкою щодо аналізу деталізацій з`єднань абонентських номерів, згідно якої абонентські номери НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у період часу з 18-00 до 19-30 год. 18.10.2019 року, згідно наявної інформації від операторів супутникового зв`язку, фіксуються на базових станціях, які, ймовірно, обслуговують адресу: АДРЕСА_3 (а.с. 173-175).

- висновком експерта № 245 від 31.03.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 виявляє емоційно нестійкі розлади особистості. У ОСОБА_7 відсутні будь-які розлади психічної діяльності, за своїм психологічним станом могла правильно сприймати події під час дослідженої ситуації, адекватно на них реагувати і правильно відтворювати їх у своїх показаннях (а.с.76-78);

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи вищезазначені докази відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що вказані письмові докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою.

Суд надає віри показанням свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , оскільки, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань та приведеними до присяги, не маючи підстав для сумнівів у їх об`єктивності, в судовому засіданні на своїх показаннях настояли; до обвинуваченої упереджено не відносяться та правдиво і об`єктивно відобразили обставини справи, погоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_12 в частині часу, коли ОСОБА_7 прийшла до дому 18.10.2019 року, оскільки свідок підтримує дружні стосунки з ОСОБА_7 , а з ОСОБА_5 у неї стосунки неприязні, що, на думку суду, може суттєво впливати на об`єктивність свідка та його показань.

Доводи обвинуваченої про те, що 18.10.2021 року, о 19-30 год. вона не могла завдати потерпілому тілесних ушкоджень через наявність у неї алібі, а саме через те, що в цей час вона перебувала вдома у свідка ОСОБА_9 , не приймаються судом до уваги, оскільки ні чим не підтверджені та спростовані іншими доказами по справі.

Показання свідка ОСОБА_9 не містять чіткої вказівки на місто перебування ОСОБА_7 об 19-30 год. 18.10.2021 року. Так, свідок вказує, що ОСОБА_7 пішла до дому після 19-00 год. В судовому засіданні свідок вказала, що ОСОБА_7 систематично допомагала їй по господарству, але свідок гарно пам`ятає події саме 18.10.2019 року та саме час, коли ОСОБА_7 залишила її житло. При цьому, вказати яка погода була в той день, свідок не може. Свідок ОСОБА_9 також перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_7 , обізнана про її неприязні стосунки з потерпілим.

З урахуванням наведеного а також інших доказів, зібраних по справі, показання свідка ОСОБА_9 викликають сумніви щодо своєї об`єктивності.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради № 08-37/5053 від 27.09.2021 року вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.05.2015 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатним. Суд відмічає, що надані у судовому засіданні показання ОСОБА_10 не є послідовними, а в деяких випадках, - й адекватними. Свідок декілька разів повторював фразу «мама його не била», змінював свої показання під впливом навідних запитань. Вказаний свідок не був заявлений та допитаний на досудовому слідстві, не міг бути попередженим судом за кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України в силу стану його здоров`я.

Викладені обставини ставлять під сумнів достовірність та об`єктивність показань свідка ОСОБА_10 .

При цьому, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 спростовуються показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та письмовими, зібраними по справі, доказами вини обвинуваченої, які є належними, послідовними та погодженими між собою.

За аналогічних обґрунтувань суд не приймає до уваги висновок експерта № 129 від 30.023.2020 року.

Суд вважає, що позиція обвинуваченого не свідчить про її невинуватість, а є спробою останньої уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Заперечення обвинуваченої щодо наявності суперечливостей в показаннях потерпілого та інших доказах щодо часу завдання потерпілому тілесних ушкоджень, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та у повній мірі спростовуються показаннями потерпілого, наданих у судовому засіданні, а також змістом витягу з ЄРДР, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу проведення слідчого експерименту, витягу з АРМОР, картки виїзду швидкої медичної допомоги та ін.

Всі зазначені докази містять посилання на час вчиненого правопорушення з 19-30 до 200 год., тобто є послідовними, могли відбутися у визначений період часу та не містять жодних протиріч.

Висновком експерта № 51 від 12.02.2020 року, згідно якого можливо утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 за обставин, які він вказав в ході свого допиту від 19.10.2019 року та під час проведення слідчого експерименту від 24.01.2020 року, спростовуються заперечення обвинуваченої щодо невідповідності механізму завдання тілесних ушкоджень потерпілому та самих тілесних ушкоджень ( повинна бути повздовжня рана, а не точкова)

Не є слушними й доводи обвинуваченої про те, що відображанням графічно фіксування номерів телефонів, якими користується вона та потерпілий, підтверджуєте факт її перебування у іншому місті, а не на місті вчинення кримінального правопорушення у інкримінований час.

Суд звертає увагу, що вказаним доказом встановлено, що згідно наявної інформації від операторів супутникового зв`язку, номери телефонів потерпілого та обвинуваченої фіксуються на базових станціях, які, ймовірно, обслуговують адресу: АДРЕСА_3 . інших висновків доказ не містить.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, показаннями потерпілого та свідків, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у здійсненні нею протиправних, навмисних дій, що виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, яка має на утриманні недієздатного сина, є пенсіонеркою, інвалідності не має, за містом постійного мешкання характеризується позитивно, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, раніше не судима.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без її ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 18.10.2019 року вчинила кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1