ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2540/21 Справа № 216/212/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0001853 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 жовтня 2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що потерпіла ОСОБА_8 під час її допиту в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_7 як порядну та доброзичливу людину, не вірить, що саме він вбив її сина - ОСОБА_9 , та просила на час судового слідства звільнити обвинуваченого з-під варти, оскільки на нього чекають діти та онуки.
Також, допитаний свідок ОСОБА_10 , який є братом померлого, пояснив суду, що коли його брат ОСОБА_9 був у стані алкогольного сп`яніння, він завжди відправляв його на склад, де працював ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений завжди наглядав за ОСОБА_9 і він знав, що з братом нічого не трапиться.
Зазначає, що ризик переховування від суду є безпідставним, оскільки обвинувачений після виявлення ОСОБА_9 у безпорадному стані одразу повідомив його брата ОСОБА_10 , з яким вони разом надавали потерпілому медичну допомогу та викликали швидку допомогу.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Кривий Ріг, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.
Також вказані обставини свідчать про відсутність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 жовтня 2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, а тому з урахуванням фактичних обставин справи, особи обвинуваченого та характеру пред`явленого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, дійшов висновку, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, стороною захисту не надано доказів щодо осіб, які будуть утримувати ОСОБА_7 в період відбування ним домашнього арешту, доказів щодо наявності у нього родини.
Від прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0001853 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 26.11.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Судом першої інстанції в судовому засіданні, яке розглядалось 05.08.2021 року, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Твердження захисника щодо відсутності ризику переховування від суду, оскільки обвинувачений після виявлення ОСОБА_9 у безпорадному стані одразу повідомив його брата ОСОБА_10 , з яким вони разом надавали потерпілому медичну допомогу та викликали швидку допомогу, є безпідставними, так як в наданих до суду апеляційної інстанції попередніх клопотаннях прокурора про продовження запобіжного заходу зазначається про те, що ОСОБА_7 будь-яку допомогу потерпілому не надавав, швидку медичну допомогу не викликав, до правоохоронних органів з заявою про вчинений злочин не звернувся.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки прокурором в судовому засіданні зазначено, що встановлені раніше судом ризики не відпали та продовжують існувати, окрім того, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризику переховування або повторного вчинення злочинів.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що спричинило смерть потерпілого, а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Доводи захисника про те, що потерпіла ОСОБА_8 не вірить, що обвинувачений вбив її сина та просила його звільнити з-під варти, а також, що за показами свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_7 завжди наглядав за ОСОБА_9 та він знав, що з братом нічого не трапиться, не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Твердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Кривий Ріг, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, а також, отримана судом апеляційної інстанції заява ОСОБА_10 про те, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу він буде забезпечувати ОСОБА_7 продуктами харчування та предметами особистої гігієни, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4