05.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/4370/20
Провадження №1-кп/205/96/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0000709 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, який має базову вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 03.04.2020 року, приблизно о 12:10 годині, керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався в Новокодацькому районі міста Дніпра по проспекту Свободи зі сторони вулиці Юрія Кондратюка в напрямку вулиці Панаса Мирного.

Під час руху ОСОБА_3 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перед перестроюванням керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхавши на смугу руху мотоцикла «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , в результаті чого скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми кінцівок: закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, закритого заднього вивиху правої стегнової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1, Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 10.1. - "Перед початком руху, перестроюванням і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху" що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали для потерпілого.

Дії ОСОБА_3 , що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, покаявся та суду пояснив, що 03.04.2020 року, близько 12.00 год. він керував автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав його батькові ОСОБА_8 та рухався про пр. Свободи в м. Дніпро зі сторони вул. Ю. Кондратюка в бік вул. Панаса Мирного в крайній праві полосі для руху. Проїзна частина в зазначеному місці шляху мала по дві полоси для руху в одному напрямку, тому для подальшого виконання повороту ліворуч в місці повороту, він завчасно почав перестроюватися з правої полоси для руху в крайню ліву, рухаючись при цьому на низькій швидкості, приблизно 15-20 км/г. Коли маневр з перестроювання був майже завершений, він відчув удар в передню ліву частину автомобіля, після чого автомобіль продовжив рух на деяку відстань, а після того він натиснув на гальма та зупинив автомобіль вже на зустрічній полосі руху. Коли він вийшов з автомобіля він побачив, що на землі лежать дві особи чоловік та жінка у мотоциклетних шоломах, а поруч з ними лежить мотоцикл. Він зрозумів, що відбулося зіткнення його автомобіля з мотоциклом, тому відразу підійшов до вказаних осіб та переконався, що вони живі, після чого відразу викликав швидку допомогу. Потім, до місця ДТП підійшли різні люди. Хтось з них викликав поліцію. Після приїзду швидкої допомоги та поліції, постраждалих госпіталізували, а поліцейські склали матеріали ДТП та його направили на медичний огляд на предмет перебування у стані сп`яніння, який він пройшов та стану сп`яніння не було виявлено. Наступного дня він, разом зі своїм батьком, приїхали до лікарні, щоб надати допомогу потерпілому, проте з ними відмовилися спілкуватися, натомість, представник потерпілого озвучив вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, яку на той час оцінили у 6000 доларів США. Він розцінив таку суму відшкодування не співмірною спричиненим наслідкам. Вже на стадії судового провадження він перерахував потерпілому ОСОБА_5 10 000 грн. в якості відшкодування 4500 грн. майнової шкоди та 5000 моральної шкоди.

Окрім визнання ОСОБА_3 своє вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в ході судового розгляду пояснив, що він 03.04.2020 року близько 12.00 год. рухався разом з пасажиром ОСОБА_9 на мотоциклі «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 від станції метро «Покровська» по проспекту Свободи в напрямку центра міста зі швидкістю приблизно 50 км/год по лівій смузі руху, оскільки по правій смузі руху велися дорожні ремонтні роботи. Автомобіль «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в правій смузі та раптово почав здійснювати розворот, через що ОСОБА_5 був вимушений застосувати екстрене гальмування, але зіткненню запобігти не вдалося. Зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху передньою частиною мотоцикла у водійські двері автомобіля «Toyota Corolla» та передній бампер, після чого він та ОСОБА_9 опинилися на проїжджій частині, а мотоцикл відкинуло назад. В результаті дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості, через що був вимушений лікуватися близько трьох місяців та продовжує реабілітацію по сьогоднішній день;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в ході судового розгляду пояснила, що вона разом із сином ОСОБА_5 03.04.2020 року близько 12 год 00 хв їхала на мотоциклі «Honda» реєстраційний номер НОМЕР_2 по проспекту Свободи в лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Автомобіль ОСОБА_3 рухався попереду з невеликою швидкістю та раптово виїхав на їх смугу руху та відбулося зіткнення, в результаті чого вони з ОСОБА_5 опинилися на зустрічній проїжджій частині, а мотоцикл відкинуло назад. Зіткнення відбулося переднім колесом мотоцикла у бокову ліву частину автомобіля «Toyota Corolla».

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 03.04.2020 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яке відбулося 03 квітня 2020 року у м. Дніпро по вул.Велика Діївська, 305-А, під час якої відбулося зіткнення з мотоциклом «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 ;

- висновком експерта №1015е від 15.04.2020 року з додатком, відповідно до якого при огляді у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок: закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, закритого заднього вивиху правої стегнової кістки, які згідно п.2.1.3, п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння та спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, що діяли в область кінцівок, якими могли бути і виступаючі частини транспортних засобів (мото- та авто-). Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «МКЛ №2», тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2020 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_3 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, що мало місце 03 квітня 2020 року, а саме, що в зазначений день близько 12 год 10 хв він керував автомобілем «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по проспекту Свободи зі сторони вулиці Юрія Кондратюка в напрямку вулиці Панаса Мирного у м. Дніпро по правому краю проїзної частини зі швидкістю близько 10 км/год, оскільки йому необхідно було здійснити поворот ліворуч. Перед тим, як здійснити поворот ліворуч, він переконався у відсутності інших транспортних засобів та став здійснювати маневр вліво до розділювальної смуги. Далі в момент здійснення маневру ОСОБА_3 почув позаду сигнал та відчув удар в ліве переднє колесо його автомобіля та побачив, що відбулося зіткнення з мотоциклом «Honda». Згідно показів ОСОБА_3 перед здійсненням маневру ліворуч, він ввімкнув сигнал лівого повороту та по діагоналі близько 45 градусів став здійснювати поворот ліворуч та перестроюватись в лівий ряд руху. Згідно показів ОСОБА_3 час руху автомобіля «Toyota Corolla» з моменту зміни напрямку руху вліво і до місця зіткнення склав: t1 7,0 с; t2 6,8 с; t3 6,6 с;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2020 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, що мало місце 03 квітня 2020 року, а саме, що в зазначений день близько 12 год 00 хв. він на своєму автомобілі «Mitsubishi L200» рухався по вул.Велика Діївська в правій смузі руху зі сторони вул.Ю.Кондратюка в сторону пр.Свободи. Проїжджаючи по пр.Свободи він побачив, що в попутному напрямку в лівій смузі для руху рухався мотоцикл зі швидкістю приблизно 50 км/год та попереду на відстані приблизно півтора метри до правого краю проїзної частини рухався автомобіль «Toyota Corolla» зі швидкістю близько 10 км/год. Коли мотоцикл був на відстані приблизно 3-4 метри від автомобіля «Toyota Corolla», останній почав здійснювати поворот ліворуч, внаслідок чого мотоцикл скоїв зіткнення в переднє ліве крило автомобіля «Toyota Corolla». При цьому ОСОБА_10 зазначив, що мотоцикл постійно рухався у своїй смузі руху без маневрування. Згідно показів ОСОБА_10 час руху автомобіля «Toyota Corolla» з моменту зміни напрямку руху вліво і до місця зіткнення склав: t1 5,2 с; t2 4,2 с; t3 4,0 с;

- висновком експерта №19/104-9/2/552 від 28.04.2020 року судової автотехнічної експертизи, згідно якого, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість запобігти зіткненню з мотоциклом «Honda RD 02» для водія автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати зазначені вимоги ПДР. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Honda RD 02» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В умовах місця події водій мотоцикла «Honda RD 02» ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Corolla» своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення. При заданому механізмі події, дії водія мотоцикла «Honda RD 02» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування майнової шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність негативної характеристики щодо нього.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, а також положень ст. 5 КК України, відповідно якої, закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі, передбаченій санкцією статті обвинувачення, в редакції, чинній на день вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, з огляду на те, що редакція ч. 1 ст. 286 КК України, яка була чинна на день вчинення кримінального правопорушення, не передбачала обов`язкового додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, та з урахуванням того, що ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, заявив про усвідомлення своєї необережності, що призвела до відповідних наслідків, зробив відповідні висновки, а також враховуючи самокритичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позову зазначається, що внаслідок спричинених потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, йому довелося перебувати на стаціонарному лікуванні більше місяця, що завдало моральних страждань та фінансових втрат. Крім того, в дорожньо-транспортній пригоді був пошкоджений належний на праві приватної власності мотоцикл марки «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 . За вказаних обставин, посилаючись на норми діючого законодавства та судову практику, потерпілий просив суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на його користь 4173 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування та 69645 грн 13 коп. матеріальної шкоди, в якості страхового відшкодування за пошкоджений мотоцикл та з обвинуваченого ОСОБА_3 просив стягнути на його користь 1500 гривень матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням мотоцикла і 3000 грн витрат, пов`язаних із здійсненням експертизи пошкоджень мотоцикла, а також 300000 грн моральної шкоди.
Представником цивільного відповідача адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 надано відзив на цивільний позов потерпілого, відповідно до змісту якого обвинувачений ОСОБА_3 визнає позовні вимоги в частині стягнення витрат майнового характеру в розмірі 1500 грн. та судових витрат в розмірі 3000 грн., проте вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 300000 грн. не визнає та вважає їх необґрунтованими. Зокрема, стверджував, що в скоєній дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 03.04.2020 року також є вина ОСОБА_5 , що встановлено постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2020 року, яка була залишена в силі Дніпровським апеляційним судом, відповідно до якої суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також вказав, що позивачем належним чином в цивільному позові не обґрунтовується розрахунок моральної шкоди саме у розмірі 300 000 грн. Тому з урахуванням наведеного, вважає, що розмір моральної шкоди має бути зменшено до 5500 грн., що буде об`єктивним у відношенні співмірності встановленої вини ОСОБА_5 у даній ДТП та завданих йому страждань у зв`язку з тілесними пошкодженнями. У зв`язку з викладеним представник цивільного відповідача просив суд цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, що розглядається у кримінальному провадженні №0000709 за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_3 задовольнити частково в частині стягнення витрат майнового характеру в розмірі 1500,00 грн., судових витрат в розмірі 3000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 5500,00 грн.
Від цивільного відповідача ТДВ «Страхова компанія «Кредо» надійшов відзив на цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , відповідно у якому зазначається про відсутність підстав для задоволення цивільного позову на даний час. Зокрема у відзиві вказується, що позовні вимоги позивача до страхової компанії на суму 4 173,00 грн. щодо стягнення витрат на лікування станом на сьогоднішній день не можуть бути задоволені, як такі, необхідність придбання яких не підтверджена документально закладом охорони здоров`я відповідно до вимог ст. 24 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, наголошено на тому, що оскільки провадження у страховій справі до моменту набрання законної сили рішенням суду у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000709 призупинене, то до отримання рішення суду у зазначеному кримінальному провадженні ТДВ СК «Кредо» не може прийняти рішення про виплату, або про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки строк для прийняття такого рішення не настав, тому немає підстав для стягнення ОСОБА_5 страхового відшкодування в судовому порядку. При цьому, ТДВ СК «Кредо» визнає право ОСОБА_5 на отримання страхового відшкодування за наслідками ДТП (за умови: набрання законної сили рішенням суду у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000709 та у випадку настання цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну майну та здоров`ю ОСОБА_5 ): за ст. 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як відшкодування шкоди у зв`язку з фізичним знищенням мотоциклу «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням п. 36.3. ст. 36 зазначеного закону в сумі 23 661,81 грн. У зв`язку з викладеним відповідач ТДВ «Страхова компанія «Кредо» не визнає позовні вимоги ОСОБА_5 на отримання страхового відшкодування як відшкодування витрат на лікування за наслідками ДТП в сумі 4 173,00 грн. та не визнає позовні вимоги як відшкодування шкоди у зв`язку з пошкодженням мотоциклу «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 45 983,32 грн.
Потерпілий ОСОБА_5 позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому потерпілий ОСОБА_11 підтвердив, що обвинуваченим ОСОБА_3 дійсно на його адресу перераховано 10 000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та часткового відшкодування моральної шкоди.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 підтримав думку потерпілого ОСОБА_5 , позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор ОСОБА_4 при вирішенні цивільного позову покладався на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_7 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє про складність кримінального правопорушення, яке вчинене ним ненавмисно, вину визнав, сприяв розкриттю злочину, вперше вчинив кримінальне правопорушення, позитивно характеризується за місцем свого проживання, частково відшкодував завдану шкоду, що значно зменшує ступінь суспільної небезпеки.
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав частково, пояснив, що згоден сплатити моральну шкоду у розмірі 5500 грн., що буде об`єктивним у відношенні співмірності встановленої вини ОСОБА_5 у даній ДТП та завданих йому страждань у зв`язку з тілесними пошкодженнями.
При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.
Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В свою чергу, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").
У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» як до страхової компанії, з якою у власника автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 було укладено договір "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Згідно полісу №188883498 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.02.2020 року ТДВ «Страхова компанія «Кредо», яким забезпечено транспортний засіб «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130000 грн. на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, страхова сума становить 260000 грн. на одного потерпілого, розмір франшизи становить 1500 грн.
За положеннями п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий-фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Згідно п.12.2 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
Потерпілим ОСОБА_5 надано докази на підтвердження розміру витрат на придбання лікарських засобів та препаратів суму 4173 гривень 00 копійок, проте не надано жодних доказів на підтвердження, що вказані витрати понесені ним саме у зв`язку з лікуванням він наслідків травм, отриманих у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 03.04.2020 року з вини ОСОБА_3 .. З огляду на це, суд вважає доводи цивільного відповідача ТДВ «Страхова компанія «Кредо» щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_5 в цій частині обґрунтованими.
Щодо позовних вимог потерпілого про стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» матеріальної шкоди у розмірі 69645 грн 13 коп. в якості страхового відшкодування за пошкоджений мотоцикл, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п.32.7 ст. 32 вищевказаного закону страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Відповідно до положень ст.30 зазначеного закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п.36.3 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
Судом враховано, що постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.07.2020 року, яка була залишена в силі Дніпровським апеляційним судом, встановлена наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася за участю водіїв автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикла «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 03.04.2020 року сталася з вини як водія «Toyota Corolla» ОСОБА_3 , так і водія мотоцикла «Honda RD 02» ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту мотоциклу «Honda RD 02», реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно звіту №144/08-20 від 16.08.2020 року становить 187 464,58 грн., а ринкова вартість цього мотоциклу на момент ДТП - 65 845,33 грн., то мотоцикл вважається фізично знищеним в розумінні ст. 30 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". На підставі зазначеного, а також враховуючи те, що згідно звіту №144*/08-20 від 16.08.2020 року вартість утилізації мотоциклу «Honda RD 02» становить 17021,72 грн., розмір франшизи складає 1500 грн згідно Полісу №ЕР/188883498, та те, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 03.04.2020 року сталася також за вини ОСОБА_5 , то суд вважає обґрунтованим стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» 23661, 81 грн. як відшкодування шкоди у зв`язку із фізичним знищенням мотоциклу «Honda RD 02».

Щодо позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 1500 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням мотоцикла та 3000 грн. витрат, пов`язаних із здійсненням експертизи пошкоджень мотоцикла, слід зазначити, що ОСОБА_5 у судовому засіданні було підтверджено про відшкодування йому матеріальної шкоди ОСОБА_3 у повному обсязі, а саме у розмірі 4500 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 4500 грн. були фактично виконані обвинуваченим під час судового провадження, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 в цій частині не підлягає задоволенню.
Щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд погоджується з тим, що потерпілому ОСОБА_5 дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , яка виразилася у зазнані потерпілим фізичного болю та душевних страждань, що призвело до істотних змін в його житті.
Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості. Так, заявлений потерпілим позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 гривень з обвинуваченого ОСОБА_3 є занадто великим, тому позов в частині моральної шкоди слід задовольнити частково.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та характер пережитих потерпілим ОСОБА_5 душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, істотністю вимушених змін у житті, які зазнали вимушеного порушення життєвого ритму, необхідністю витрачання свого часу під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді, що, із врахуванням принципу диспозитивності відповідно до ст.13, 23,1167 ЦК України, ст.128 КПК України, та заявлених вимог, суд виходячи з принципів розумності та справедливості, співмірності, а також, враховуючи, що у наслідках дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 , окрім вини ОСОБА_3 має місце також й вина самого потерпілого ОСОБА_5 , що встановлено судовим рішенням, та зважаючи на те, що відшкодування моральної шкоди не може бути способом збагачення або проявом помсти з боку потерпілої особи, вважає розумним та справедливим розміром моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому ОСОБА_5 10 000 грн.
З урахуванням того, що обвинуваченим ОСОБА_3 частково сплачена на користь потерпілого ОСОБА_5 моральна шкода в розмірі 5500 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерплого 4500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову автотехнічну експертизу №19/104-9/2/552 від 28.04.2020 року, витрати на яку складають 1307 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази, якими було визнано:
- мотоцикл «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до вимог ст. 100 КПК України, підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 за належністю.

- автомобіль «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , відповідно до вимог ст. 100 КПК України, підлягає поверненню власнику ОСОБА_8 за належністю.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_5 23661 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят одна)гривень 81 копійок страхового відшкодування за спричинення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 60 копійок витрат на проведення судової автотехнічної експертизи №19/104-9/2/552 від 28.04.2020 року.

Речові докази:

- мотоцикл «Honda RD 02» реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які відповідно до постанови старшого слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 03 квітня 2020 року визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового тримання, який розташований за адресою м. Дніпро, вул.Передова, 427 - повернути власнику ОСОБА_5 за належністю;

- автомобіль «Toyota Corolla» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було передано на зберігання під зберігальну розписку ОСОБА_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_8 за належністю

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1