ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4839/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

cлідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003151, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Кременчуг Полтавської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , приватний будинок, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0003151, відомості про яке внесено до ЄРДР від 27.10.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу надав слідчому судді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 16.12.2021 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.01.2022 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

02.02.2021 на виконання ухвали слідчого судді Дарницького районного суду від 16.12.2021 ОСОБА_8 доставлено до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0003151 від 27.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2021 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив дозвілля разом з ОСОБА_9 та своєю співмешканкою ОСОБА_10 .

Під час спільного проведення дозвілля ОСОБА_9 став нецензурно виражатися у сторону ОСОБА_10 та наніс їй кілька ударів в область обличчя. Після чого ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_9 , на що останній не відреагував та вступив у суперечку з ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_9 , взявши зі столу кухонний ніж, став погрожувати у його застосуванні та намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи наміру заподіяти смерть іншій особі, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків своїх подальших дій, хоча з даних конкретних обставин повинен був і міг їх передбачити, при цьому не розглядаючи настання смерті потерпілого як один із можливих наслідків своєї поведінки, умисно наніс декілька цілеспрямованих ударів

кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній впав на підлогу спиною, при цьому утримуючи ніж в руках. Після чого ОСОБА_12 коліном лівої ноги та вагою власного тіла став стискати грудну клітину та живіт потерпілого, продовжуючи вказані дії протягом тривалого часу. У подальшому, ОСОБА_12 наніс повторно декілька ударів кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаних дій потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, живота та крововтрати, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

ОСОБА_4 підозрюється у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто в нетяжкому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України,
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що надають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років, й вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання, адже ОСОБА_4 , отримавши повістки про виклик до слідчого на 05.11.2021, 06.11.2021, 07.11.2021, 08.11.2021, 09.11.2021, на жодну з вищезазначених дат не з`явився та поважних причин своєї неявки не повідомив. Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскількиОСОБА_4 (відповідно до Вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві) є особою раніше судимою за умисний корисливий злочин, яка вчинила новий умисний злочин до строку погашення судимості.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

27.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: змістом протоколу ОМП від 27.10.2021; змістом протоколу огляду трупа від 27.10.2021; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 27.10.2021; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 27.10.2021; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 27.10.2021; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 27.10.2021; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 27.10.2021; змістом протоколу затримання ОСОБА_4 від 27.10.2021; змістом протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.10.2021; змістом протоколу слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 28.10.2021; змістом протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 28.10.2021.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 у суспільстві, зокрема відсутністю постійного місця роботи, а також ймовірністю втечі ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, зважаючи на відсутні міцні соціальні зв`язки у суспільстві та тяжкість покарання, яке у разі доведення його вини, може бути застосоване. Наявність такого ризику також підтверджується тими обставинами, що після обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, останній не виконав його умови, з місця проживання зник та в подальшому був затриманий в ході розшукових заходів.

Наявність ризику вчинити інший злочин слідчому судді не доведено, оскільки, хоча у клопотанні він зазначений, проте конкретизації в чому саме він полягає, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не вказано. Факт наявності у підозрюваного судимості за вчинення корисливих злочинів, на думку слідчого судді, не може сам по собі підтверджувати існування такого ризику.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику, передбаченого п.п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

При цьому слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ураховуючи наявність у підозрюваного ОСОБА_4 судимості, а також санкцію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, до останнього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п.п.1 ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду й розуміння наслідків покарання може вплинути на зміну його процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до п`яти років, й вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, офіційно не працевлаштований, а також переховувався від органів досудового розслідування.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Тримання під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто утримання під вартою відповідає критерію розумності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заявлені ризики існують, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо питання уникнення наявних ризиків шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особи під вартою, то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, що він неодружений, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Позиція підозрюваного та його захисника щодо застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, жодним чином вказані висновки не спростовують.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що прокурор довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний не працевлаштований, зважаючи на вчинений ним злочин, й усвідомлення наслідків покарання, що може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та суду є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави, у розмірі, який визначений слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, й з урахуванням того, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Щодо підтриманої прокурором у судовому засіданні вимоги клопотання слідчого про не визначення розміру застави підозрюваному необхідно зазначити наступне.

Питання щодо визначення розміру застави у випадках наявності підозри у вчиненні особою злочину із застосуванням насильства є дискрецією слідчого судді залежно від конкретних обставин. Зокрема, частиною третьою статті 183 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, проте, як виключення, частина четверта цієї статті наділяє слідчого суддю, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, дискреційним повноваженням щодо визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на вид злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , встановлені досудовим розслідуванням обставини, визнання підозрюваним вини, щиросердне каяття по відношенню до наслідків вчиненого ним злочину, слідчий суддя вважає, що підстави невизначення йому розміру застави відсутні. У зв`язку з чим клопотання слідчого в частині не визначення підозрюваному розміру застави задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч.5 ст. 182 КПК України).

Законом України від 02.12.2021 № 1928-XI "Про Державний бюджет України на 2022 рік"розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2022 встановлений в сумі 2 481 грн.

З урахуванням п. 1 ч.5 ст. 182 КПК України, з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) (2481 грн. х 10 п.м. = 24 810), яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

Керуючисьст.ст. 110, 176-178, 182, 183, 186, 193-197,206, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003151, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто до 01 березня 2022 року, але не більше ніж на строк досудового розслідування.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 01.01.2022 року 18 годин 50 хвилин.

Встановити ОСОБА_4 заставу в розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень, та надати можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого або прокурора;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, але не більше ніж на строк досудового розслідування.

У разі невиконання вказаних обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 04.01.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1