УХВАЛА
24 вересня 2021 року
м. Київ
справа №639/7686/19
провадження №51-4991ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року,
встановив:
16 вересня 2021 року захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку на касаційне оскарження і у своєму клопотанні просить поновити йому пропущений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжку хворобу або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження захисник зазначає, що 23 квітня 2021 року (з пропуском строку на касаційне оскарження оспорюваних судових рішень) засуджений ОСОБА_4 , будучи юридично необізнаним, вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка 06 травня 2021 року ухвалою цього Суду була залишена без руху відповідно до вимог ч. 1 ст. 429 КПК та 07 липня 2021 року повернута згідно п. 1 ч. 3 вказаної правової норми цього Кодексу. Крім цього, вказує на його призначення як захисника засудженого ОСОБА_4 (згідно доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у виді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі) лише 16 червня 2021 року, вже після закінчення строку на касаційне оскарження цих судових рішень, а тому просить цей строк поновити.

Наведені в клопотанні адвоката ОСОБА_5 обставини не перебувають за межами волевиявлення особи, а тому їх не можна визнати поважними, такими, що об`єктивно перешкоджали стороні захисту в реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у порядку та строки визначені законом.

Окрім цього, як убачається з наявних у Верховному Суді матеріалів касаційного провадження, 19 жовтня 2020 року колегія суддів Верховного Суду, не знайшовши підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, відмовила захиснику ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах засудженого ОСОБА_4 , в задоволенні її клопотання про поновлення цього строку та відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК повернула їй касаційну скаргу з доданими до неї документами.
З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід відмовити, а касаційну скаргу з додатками повернути.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
відмовити у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року.
Касаційну скаргу разом з додатками повернути останній.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3