Справа №705/715/22
1-в/705/74/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»),

представника установи виконання покарань ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», в якому просив застосувати до нього зміни Закону України, які стосуються ч. 1 ст. 309 КК України, і за можливості зменшити йому строк відбування покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_5 у вирішенні клопотання поклався на думку суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали особової справи ОСОБА_4 в частині, яка стосується питання, що вирішується, суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частини 2 та 3 статті 74 КК України визначають, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 визначено із застосуванням частини 1 статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року, яким засуджено ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Тобто, судом було визначено остаточне покарання шляхом приєднання невідбутої частини покарання за ч. 1 ст. 309 та ч. 3 ст. 187 КК України.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з якими санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Ні стаття 391 КК України, ні частина 3 статті 187 КК України змін у диспозиції чи санкції не зазнали.

З матеріалів справи видно, що за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік.

Відтак заміна виду покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України, на більш м`який вид покарання у вигляді штрафу, виправних робіт чи арешту не призведе до поліпшення становища особи, відносно якої ухвалено вирок.

Враховуючи те, що стаття 5 КК України прямо визначає, що зворотну дію в часі має закон, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а зміна виду покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року, невідбута частина покарання за яким була частково приєднана до покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року, не призведе до поліпшення становища засудженого, оскільки остаточне покарання було визначено за ст. 391 КК України та шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року, яким засуджено ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України та за ч. 1 ст. 309 КК України, покарання за якою було призначено судом у межах санкції статті, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі ст. ст. 5, 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1