Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1775/22
У Х В А Л А
08 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000242 від 01.02.2022.

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що вказане кримінальне провадження розслідується слідчими СВ Подільським УП ГУНП у м. Києві за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені майна ОСОБА_6 , зокрема, мобільного телефону VIVO V9 1723.
В межах вказаного кримінального провадження слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 під час якого вилучено мобільний телефон VIVO V9 1723 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
З метою збереження речових доказів в слідства виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.
Автор клопотання в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі, якою просив клопотання задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Дослідивши доводи клопотання слідчий суддя дійшов до такого.
Арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду (ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК).
За приписами ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Майно, вилучене під час проведення огляду місця події вважається тимчасово вилученим майном (ч. 2 ст. 168 КПК).

З`ясовано, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000242 від 01.02.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені майна ОСОБА_6 , зокрема, мобільного телефону VIVO V9 1723.

В межах вказаного кримінального провадження слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 під час якого вилучено мобільний телефон VIVO V9 1723 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Оскільки майно вилучено під час огляду місця події 02.02.2022, а клопотання про його арешт скеровано до суду поштою 03.02.2022 слідчий суддя констатує, що таке подано в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК.

Матеріалами клопотання доведено, що майно на яке слідчий просить накласти арешт може бути визнано об`єктом кримінально протиправних дій та використовуватись в доказуванні в якості речового доказу, а тому з метою його збереження, тобто запобігання спробам його приховування, знищення тощо, наявні підстави для накладення на нього арешту.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000242 від 01.02.2022 - задовольнити.

Накласти з метою забезпечення збереження речового доказу арешт на майно із заборонною користування та розпорядження ним, а саме на мобільний телефон VIVO V9 1723 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який вилучено під час огляду місця події 02.02.2022 за адресою: АДРЕСА_1 .
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1