ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5559/21
провадження № 1-кс/753/1074/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 5 березня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001710, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:
19 березня 2021 року адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 5 березня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001205, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2020 року.
Скарга обґрунтована тим, що постанова слідчого від 5 березня 2021 року не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки мотиви постановлення цього процесуального рішення не відповідають змісту обставин, які є підставами для його прийняття.
Так, скаржник вказує, що слідчими СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві допущено неповноту досудового розслідування, що полягає, зокрема, в тому, що під час проведення слідчого експерименту 13 серпня 2020 року потерпілій ОСОБА_3 не було запропоновано вказати характер руху інших учасників дорожнього руху, а саме не було встановлено швидкість руху транспортних засобів до моменту ДТП шляхом відтворення обставин в максимально наближених умовах тим, які були. Наведена неповнота, на думку скаржника, мала наслідком те, що в подальшому судовий експерт не зміг визначити технічну можливість попередження зіткнення для водія автомобіля Мітсубісі, згідно з її показаннями.
Згідно з доводами скаржника, мотивувальна частина постанови слідчого зводиться до відображення висновку судової експертизи, однак при її проведенні судовий експерт відмовився від проведення технічного аналізу дій учасників ДТП, посилаючись на відсутність у свідченнях потерпілої ОСОБА_3 достатнього об`єму вихідних даних, у зв`язку із чим він не може їх перевірити на технічну спроможність, а тому її показання не були враховані під час проведення експертизи. Судовий експерт фактично прийняв до уваги лише показання водія ОСОБА_5 , вказавши, що вони є технічно спроможними. Також судовий експерт самостійно обрав вихідні дані для проведення розрахунків, що категорично заборонено робити експертам згідно з положеннями Закону України «Про судову експертизу».
Скаржник при цьому наголошує, що вихідні дані, наведені у постанові про призначення даної експертизи, та власне висновок експертизи зроблено на підставі суперечливих вихідних даних, а тому висновки даної експертизи не можуть враховуватися для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Представник потерпілої зазначає, що у кримінальному провадженні залишилися нерозглянутими два питання, які слідчими не з`ясовувалися, не було отримано повної інформації задля оцінки поведінки водія автомобіля ОСОБА_6 , він клопотав перед слідчим про проведення судової експертизи та проведення повторного слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_3 , однак слідчий частково відмовив у задоволенні клопотання та без проведення будь-яких слідчих дій постановив рішення про повторне закриття кримінального провадження.
Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 19 березня 2021 року заяву було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді від 22 березня 2021 року вказана скарга прийнята до розгляду, призначено розгляд скарги на 29 березня 2020 року зобов`язано слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 надати до суду матеріали кримінального провадження за №0000036 від 21 лютого 2020 року для дослідження в судовому засіданні та копію постанови про закриття кримінального провадження від 5 березня 2021 року для долучення до матеріалів скарги.
24 березня 2021 року слідчий надав матеріали кримінального провадження №0000036.
19 квітня 2021 року до суду надійшли пояснення ОСОБА_3 по суті скарги.
У судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали доводи поданої скарги та просили її задовольнити.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про день час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається із матеріалів скарги, в провадженні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001205 від 21 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Постановою слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 5 березня 2021 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Постанова мотивована тим, що з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України і причиною ДТП являються односторонні порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , так як остання взагалі не була пристебнута паском безпеки та після зіткнення з відбійником вилетіла з салону «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_1 під задню вісь тягача «Volvo FN-12» д.н.з. НОМЕР_2 .
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий керувався висновком судової інженерно-транспортної експертизи (Висновок експерта №СЕ-19/111-20/42399-ІТ від 7 вересня 2020 року), яким встановлено що в ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 повинна була керуватися вимогами пунктів 12.3; 12.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.3; 12.4 Правил дорожнього руху України. В ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_5 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.3; 12.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_5 невідповідностей вимогам пунктів: 10.1, 10.3 ПДР України не вбачається, але вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України, які не перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Згідно із висновком, з технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.
У відповідності до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто, постанова про закриття кримінального провадження повинна відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Водночас, зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, однак з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий при винесені постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим постанова про закриття кримінального провадження не містить даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів представника потерпілої, викладених у клопотанні від 18 лютого 2021 року та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження 18 лютого 2021 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій, в якому просив:
- долучити та врахувати при проведенні подальшого досудового розслідування висновок експертного автотехнічного дослідження №21246 від 25 січня 2021 року, складений судовим експертом ННЦ «Інститут судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаруіса» ОСОБА_8 ;
-провести повторний слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_3 , її представника та із залученням відповідних спеціалістів задля уточнення даних щодо обставин та обстановки події;
- з урахуванням отриманих відомостей під час слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_3 та висновку судового експерта ОСОБА_8 призначити додаткову судову автотехнічну експертизу задля отримання відповідей на питання, які не могли об`єктивно бути розглянутими судовим експертом ОСОБА_8 під час проведення експертного дослідження;
- за необхідності провести інші слідчі та процесуальні дії;
-за наслідками проведення цих та інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій вирішити питання щодо подальшого статусу громадянина України ОСОБА_5 , проведення з ним відповідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Постановою слідчого від 22 лютого 2021 року клопотання задоволено частково в частині долучення висновку експертного автотехнічного дослідження №21246 від 25 січня 2021 року, в іншому відмовлено, виходячи з того, що під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_3 надала вичерпні достовірні дані, які були зафіксовані протоколом та враховувалися під час проведення інженерно-транспортної експертизи, а наданий представником потерпілої висновок судового експерта ґрунтується на неповних вихідних даних.
Як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_3 вона 18 лютого 2020 року приблизно о 10:30 год. рухалась за кермом «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_1 на четвертій передачі (швидкість точну вказати не може) в напрямку ст. метро Харківська зі сторони площі Харківської в третій смузі руху по пр. Бажана та перед її автомобілем на відстані 7,3 м. здійснив в`їзд в смугу її руху з другої смуги «Skoda Octavia» НОМЕР_4 .
Відповідно до показань водія ОСОБА_5 , він 18.02.2020 року приблизно о 10:00 год. рухався за кермом автомобіля «Skoda Octavia» НОМЕР_4 зі швидкістю приблизно 60 км/год. в другій смузі руху по пр. Бажана. Під час руху він наближався до вантажного автомобіля «VOLVO FN-12» д.з. НОМЕР_2 (причіп д.з. НОМЕР_5 ) який також рухався в другій смузі зі швидкістю 50 км/год. Наблизившись до вантажного автомобіля на відстані приблизно 12 метрів до причіпа він вирішив його випередити з лівої сторони. Переконався в безпеці руху він поглянув в дзеркала заднього виду та побачив позаду в третій смузі на відстані 193 м. автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» Д.З. НОМЕР_1 , який на його думку рухався з більш як дозволеною швидкістю, але на той момент він вважав що автомобіль «Mitsubishi Lancer» рухається з допустимою швидкістю.
Зі змісту висновка судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-20/42399-ІТ від 7 вересня 2020 року вбачається, що експерт не проводив дослідження за показаннями водія ОСОБА_3 , оскільки перевірити на технічну спроможність такі показання не представляється можливим з огляду на відсутність в них в достатній кількості відомостей стосовно числових параметрів механізму розвитку ДТП. Для проведення даного дослідження були прийняті показання водія ОСОБА_5 .
Слідчий суддя вважає небезпідставними доводи скарги представника потерпілої ОСОБА_3 про те, що під час проведення слідчого експерименту 13 серпня 2020 року не було встановлено швидкість руху транспортних засобів, зокрема, ТЗ під керуванням ОСОБА_3 ; про неврахування під час проведення судової інженерно-транспортної експертизи моменту виникнення небезпеки згідно із вихідними даними, наданими слідчим, та відсутність у висновку експерта відповідних розрахунків відповідно до вихідних даних, що містилися у показання ОСОБА_3 щодо відстані між транспортними засобами в момент виникнення небезпеки; неусунення суперечностей між показаннями водіїв ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та результатами слідчого експерименту щодо відстані, на який в момент контакту знаходився транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 відносно транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 .
Викладене свідчить також і про те, що обставини, які були вказані у клопотанні представника потерпілої від 18 лютого 2021 року, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, не оцінивши повноту висновку судової експертизи передчасно закрив кримінальне провадження №0001205, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2020 року.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження повинно бути закрите після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.
У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001205 від 21 лютого 2020 року слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, що свідчить про порушення вимог процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та його передчасність, у зв`язку з чим , підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376 КПК України

УХВАЛИВ:
1. Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.
2. Скасувати постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 5 березня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001710, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1