Провадження №1-кп/748/219/21
Єдиний Унікальний № 750/7130/21
У Х В А Л А
28 жовтня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2018 року за №0000948 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, з вищою освітою, директора та власника ПП «Левона», ПП «Левона-Агро» та ДП «Левона-С», розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000948 від 19 вересня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.197-1 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи власником та директором приватного підприємства «Левона-Агро», маючи умисел на самовільне зайняття земельних ділянок особливо цінних земель, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст.ст. 116, 123-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, розуміючи що він не має жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання йому та його підприємству у користування землі, не маючи належним чином виданих та зареєстрованих правовстановлюючих документів, що посвідчують право оренди чи право власності на земельну ділянку, упродовж травня 2018 року, орієнтовно 18 травня 2018 року та 19 травня 2018 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, за допомогою сільськогосподарської техніки та підпорядкованих йому робітників, які не були обізнані в протиправності дій ОСОБА_4 та не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності наданих ним вказівок та виконання зазначених робіт, скоїв самовільне зайняття земельної ділянки історико- культурного призначення державної форми власності загальною площею 27,4966 га, на якій знаходиться пам`ятка археології місцевого значення - поселення «Змійовка» (Клочків-2) з охоронним номером 2760-Чр, взята під охорону рішенням виконкому Чернігівської обласної ради депутатів трудящих № 551 від 17 листопада 1980 року та паспортизована, розташована за 2,5 - 3,5 км на південний захід від південно-західної околиці с. Клочків Черниської сільської ради (на даний час Седнівська селищна рада) Чернігівського району Чернігівської області, суміжну із земельними ділянками громадян (приватної форми власності) з кадастровими номерами :06:000:0090,:06:000:1089,:06:000:0089,:06:000:0088, :06:000:0086,:06:000:1085,:06:000:0078,:06:000:0077, :06:000:0076,:06:000:0075,:06:000:0074,:06:000:0073, :06:000:0079, :06:000:0055 та :06:000:0054, шляхом засіювання її сільськогосподарською культурою - соняшником.

У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що дана земельна ділянка історико - культурного призначення використовується самовільно, за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її надання у користування (оренду), за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної землі, без державної реєстрації права власності, права постійного користування та права оренди земельної ділянки і документів, що посвідчують право на землю, в порушення с. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», обробляв її та вирощував сільськогосподарську культуру - соняшник, в загальному масиві разом з вищезазначеними орендованими приватним підприємством «Левона-Агро» земельними ділянками громадян, внаслідок чого Седнівській селищній раді Чернігівського району Чернігівської області заподіяно шкоду на загальну суму 168 276 грн. 52 коп., розраховану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель.

У підготовче судове засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття провадження у справі. Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 уперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, яке відповідно до положень статті 12 КК України є не тяжким злочином, завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, тобто, створені ним умови свідчать про те, що вчинений ним злочин втратив суспільну небезпеку. Зазначив, що ОСОБА_4 всю свою трудову діяльність присвятив розвитку сільського господарства, вивченню аграрної дисципліни як науки, її розбудови та покращенню, має подяки від Седнівської громади та Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації за багаторічну роботу в галузі сільського господарства, на даний час не є суспільно-небезпезпечною особою або такою, що має нести покарання.

Після роз`яснення у судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 суті обвинувачення, підстави закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, обвинувачений погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження та суду коказав, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, за обставин, встановлених судом та наведених в обвинувальному акті вчинив самовільне зайняття земельної ділянки історико- культурного призначення. Заподіяну шкоду Седнівській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області він відшкодував, у скоєному щиро розкаявся.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо можливості звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, оскільки останній відшкодував заподіяну шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на час розгляду справи уклав договір оренди зазначеної земельної ділянки та охоронний договір на частину пам`ятки археології місцевого значення, вчинене ним діяння на час розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки втратило суспільну небезпечність.

Заслухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 44 КК України та ч.1 ст. 286 КПК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом; звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється судом.

Статтею 48 КК України передбачається звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 197-1 КК України віднесено до не тяжких злочинів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 25 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи відкримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення віднесено до не тяжких злочинів, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Судом встановлено, що на час розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, а саме укладення обвинуваченим договору оренди з власником земельної ділянки, укладення охоронного довору на пам`ятку археологічної спадщини місцевого значення, відшкодування заподіяної шкоди, вчинене ОСОБА_4 внаслідок зміни обстановки втратило суспільну небезпечність, що підтверджується наданими обвинуваченим доказами. Обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливо без застосування кримінального покарання, тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження за ч.2 ст. 197-1 КК України відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтею 48 КК України, статтями 284,286, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі статті 48 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2018 року за №0000948 відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 197-1 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1