печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на земельні ділянки державної форми власності та зареєстровані на праві постійного користування за державним підприємство «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», розташовані на території Чугуївського району (колишній Зміївський район), Бірківська сільська рада, поблизу сіл Погоріле, Сидори, Борки, Федорівка вкриті зерновими культурами соняшнику та кукурудзи, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а також зміни конфігурації або їх цілісності, знищення насаджень, заборони збору урожаю, а саме на земельних ділянках з наступними кадастровими номерами: :01:000:0268, :01:000:0298, :01:000:0295, :01:000:0296, :01:000:0248, :01:000:0315, :01:000:0314, :01:000:0301, :01:000:0317.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000682 від 27.08.2020 за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 197-2, ч. 2 ст. 364 КК України щодо можливих неправомірних дій службових осіб територіальних підрозділів Національної академії аграрних наук України.

Процесуальне керівництво здійснює група прокурорів Офісу Генерального прокурора.

З матеріалів кримінального провадження №0001289 від 10.07.2020 постановою прокурора від 26.02.2021 за вказаним фактом виділено кримінальне провадження №0000059 від 26.02.2021, а постановою прокурора від 19.03.2021 кримінальні провадження №0000059 від 26.02.2021 та № 0000682 від 27.08.2020 об`єднанні в одне провадження за № 0000682 від 27.08.2020 за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Зміївського району Харківської області знаходиться та здійснює діяльність Державне підприємство «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП ДГ «Борки»).

Вказане підприємство на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 отримало в постійне користування земельну ділянку на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області загальною площею 1204,6 га та земельну ділянку орієнтовною площею 686,95 га розташовану за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2016 порушено провадження у справі № 922/2315/16 про банкрутство ДП ДГ «Борки» та покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_4 , яким 01.09.2016 до суду подано заяву про визнання недійсною додаткової угоди № 10 від 30.05.2016 року до договору № 37 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 15.04.2014 року укладеного між ДП ДГ «Борки» та ТОВ «Агротрадиція» на земельних ділянках НААН України, переданих в постійне користування державному підприємство.

Також розпорядником одночасно подано заяву про вжиття заходів забезпечення, шляхом заборони ТОВ «Агротрадиція» по суті здійснювати роботи по збиранню врожаю на землях сільськогосподарського призначення ДП ДГ «Борки», яку задоволено судом в повному обсязі, мотивуючи це ризиками неможливості подальшого відновлення порушених прав кредиторів та недоцільністю, збитковістю цього договору.

Відповідно до з ч. 1 ст. 22 якого Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 42 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси.

Суб`єкт управління таким майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановлений ч. 1 ст. 37 Закону строк 15 днів, приймає рішення про подальше використання цього майна.

Встановлено, що ДП «ДГ «Борки» є постійним користувачем земельних ділянок на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, а не власником земельних ділянок переданих в користування, тому вказане майно не може бути включено ліквідаційної маси для подальшої реалізації та погашення вимог кредиторів. (Вказані обставини встановлено Постановою Вищого господарського суду Харківської області від 30.08.2017 року № 922/2315/16 по справі)

Окрім цього, рішеннями Президії Національної академії аграрних наук України протокол №8 від 25.05.2016 та протоколом №2 від 31.01.2018 прийнято рішення щодо передачі земель ДП ДГ «Борки», а також надано згоду на вилучення із землекористування ДП ДГ «Борки» земельних ділянок (ріллі) загальною площею 1204,6 га (фактично передано до Інституту овочівництва і баштанництва НААН ) та 686,95 га (оскаржується розпорядником майна рішення власника про вилучення), із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в постійне користування органу управління - Інституту овочівництва і баштанництва НААН.

Одночасно з цим, в період часу починаючи з 01.09.2016, але не пізніше ніж 27.11.2017, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 дійшов попередньої змови з посадовими особами ТОВ «Агротрадиція» стосовно обставин самовільного використання земельних ділянок державної форми власності та заволодіння грошовими коштами належними державі в особі НААН України та кредиторам, шляхом використання свого службового становища.

ОСОБА_4 будучи обізнаним про те, що НААН України прийнято рішення про вилучення земельних ділянок з постійного користування ДП ДГ «Борки» на користь Інституту овочівництва і баштанництва України, цілком розуміючи, що земельні ділянки не входять до складу ліквідаційної маси ДП ДГ «Борки», а право постійного користування земельними ділянками не надає йому, як розпоряднику майна та керівнику боржника, права розпоряджатися майном належним державі, з метою усунення перешкод в реалізації злочинного наміру направленого на особисте незаконне збагачення та збагачення посадових осіб ТОВ «Агротрадиця» 27.11.2017 подав заяву про відмову від заяви про визнання недійсним угоди на спільне використання земельних ділянок НААН України та заборони на вчинення дій ТОВ «Агротрадиція» по збору врожаю, які ним були подані раніше.

Окрім цього, будучи службовою особою підприємства ДП ДГ «Борки», діючи в особистих інтересах з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб та прикриття своєї протиправної діяльності, зловживаючи службовим становищем, вчинив дії нібито направлені нібито на виконання укладеного 15.04.2014 між ДП ДГ «Борки» та ТОВ "Агротрадиція" договору на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції.

Далі, а саме 21.04.2020, сторони уклали додаткову угоду № 13 до договору на посів, вирощування та збирання сільгосппродукції від 15.04.2014 № 37 (далі додаткова угода).

Згідно з преамбулою зазначеної додаткової угоди від 21.04.2020 № 13, вона укладена між ДП ДГ «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (далі сторона-Виконавець), в особі в.о директора ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ», надалі сторона-Замовник, в особі директора ОСОБА_5 .

Дослідженням положень договору від 15.04.2014 №37 та додаткової угоди до нього від 21.04.2020 № 13 на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства слідством встановлено наступне.

Так, за умовами договору від 15.04.2014, Виконавець, тобто ДП ДГ «Борки», мав провести роботи з посіву, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості на земельних ділянках площею 1000 га, які належать йому на праві постійного користування.

Всі ці роботи ДП ДГ «Борки» мало здійснювати за рахунок Замовника, тобто ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ», яке зобов`язалося забезпечити фінансування та надання інших матеріальних засобів для організації посіву, вирощування та збирання врожаю та прийняти результати робіт, виконаних Виконавцем. Крім цього, ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» зобов`язалося за виконання робіт сплатити Виконавцю грошову суму в розмірах і строках, визначених сторонами згідно додатку № 3 до договору та, окрім цього, в будь-якому випадку, грошову суму 1000,0 грн за 1 га посівної площі тощо.

Дія договору визначена до 31.12.2016. Також, передбачена можливість його пролонгації на такий же термін за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Втім, в додатковій угоді від 21.04.2020 № 13 до договору від 15.04.2014 № 37 сторони кардинально змінили власні права, а саме головне обов`язки та умови оплати, хоча ДП ДГ «Борки» так і залишилося Виконавцем, а ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» Замовником, що не відповідає дійсності та суперечить суті і дійсним намірам договору, який, як вже відзначалося, підпадає під категорію договору підряду.

Зокрема, не дивлячись на те, що на момент укладання додаткової угоди договір був фактично виконаний за 2014-2019 роки, тобто, вичерпав свою дію за цей період, сторони у п. 1.1 міняють площу посівів з 1000,0 га на 582,1892 га.

Також, на порушення вимог ч. 3 ст. 632 ЦК України сторонами змінено ціну в договорі після його виконання, що категорично забороняється. А саме, виключено з договору додаток № 3 щодо строків та умов оплати та виключено грошову суму оплати в розмірі 1000,0 грн за 1 га посівної площі та визначено нові умови оплати, які, в тому числі, окрім 2020 року, розповсюджено на 2014-2019 роки.

Окрім цього, усі роботи по засіванню, вирощуванню та збиранню сільськогосподарських культур в оптимальні періоди та з високою якістю зобов`язується виконати не Виконавець по договору ДП ДГ «Борки», а Замовник ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ». Тобто, фактично, по суті, виконавцем робіт становиться не ДП ДГ «Борки», як визначено договором і додатковою угодою, а ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ».

На підтвердження зазначеного також вказує той факт, що згідно додаткової угоди обов`язок складати та подавати звітність та інші, передбачені діючим законодавством України відомості щодо виконання сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарської продукції зобов`язано ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ», а не ДП ДГ «Борки», яке є постійним користувачем земельної ділянки та, нібито, виконавцем робіт.

Всі роботи Замовник виконує за рахунок власних матеріальних засобів - посівний матеріал, необхідна техніка, фінансові ресурси тощо. Також, сторони чітко визначили, що усі посіви на полях, а також вирощена сільськогосподарська продукція вважається власністю Замовника.

ДП ДГ «Борки», як Виконавець, зобов`язалося надати для обробітку земельні ділянки площею 582,1892 га та виконати розробку технологічних карт для вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 582,1892 га та надати агрономічні послуги у вигляді надання консультативної допомоги.

Наведені вище обставини свідчать, що фактично по суті, державне майно земельні ділянки, протягом 6 років використовуються не за цільовим призначенням, оскільки, земельні ділянки були надані ДП ДГ «Борки» у постійне користування для проведення стаціонарних і виробничих дослідів, для чого підприємство звільнено від сплати земельного податку.

Проте, як вже відзначалося, з серпня 2016 року відносно ДП ДГ «Борки» порушено провадження у справі про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном боржника, тому статутної виробничої діяльності боржником не здійснюється.

Таким чином, фактично, договір від 15.04.2014 № 37, який від самого початку укладався як договір підряду у розумінні вимог ст.837 ЦК України, по суті має ознаки оренди, адже, земельні ділянки, що є у постійному користуванні ДП ДГ «Борки», використовуються ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» для власних потреб, а саме: товариство за власні кошти самостійно здійснює посів, вирощування та збір сільськогосподарських культур, повністю забирає собі врожай і під видом оплати за надані державним підприємством послуги сплачує йому за користування земельними ділянками. Також, ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ», як землекористувач, складає та подає звітність та інші, передбачені діючим законодавством України відомості щодо виконання сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарської продукції.

При цьому, жодна зі сторін не сплачує до місцевого бюджету земельний податок, чим порушено вимоги ст. 206 ЗК України, оскільки, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з вимогами п.16.1.3.; 16.1.4.; 16.1.5. ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Також, у розумінні вимог ст. 235 ЦК України, договір від 15.04.2014 року № 37 та додаткова угода до нього від 21.04.2020 № 13 мають ознаки удаваного правочину, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони вчинили насправді.

В удаваному правочині по суті міститься два правочини: приховуваний, який сторони укладають де-факто, та приховуючий, що оформляється юридично і має на меті приховати від усіх справжній характер відносин сторін.

В даному конкретному випадку, сторони під видом договору підряду насправді приховали договір оренди державних сільськогосподарських земель.

Причина виникнення удаваного правочину зумовлена бажанням сторін приховати істинний характер відносин сторін, пов`язаний з одержанням неправомірної вигоди арбітражним керуючим і уникнути небажаних для себе цивільних, податкових та інших правових наслідків.

В даному конкретному випадку, від дій ДП ДГ «Борки» та ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ», місцевий бюджет не отримував земельний податок, оскільки, підприємство звільнено від його сплати, якби займалося статутною діяльністю. Також, державне підприємство не отримало орендної плати за землю. Крім цього, у ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» потрібно встановити розмір можливих прихованих прибутків, в тому числі ПДВ і несплачених податків.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на заволодіння майном та самовільне використання майна державної власності в січні 2021 року розпорядником майна ОСОБА_4 розірвано договір укладений з ТОВ «Агротрадиція», а 12.05.2021 підписано договір на посів вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, аналогічного змісту як додаткова угода з ТОВ «Агротрадиція», між ДП ДГ «Борки» та ТОВ «РВ Агро», за яким право власності на врожай належить ТОВ «РВ Агро», а ДП ДГ «Борки» надає консультаційні послуги та послуги з розробки технологічних карт.

В той же час, як встановлено, рішенням Господарського апеляційного суду Харківської області від 25.05.2017 ДП ДГ «Борки» не має матеріальної бази для здійснення обробки земель, не має обігових коштів для придбання посівного матеріалу та здійснення посівів, оскільки знаходиться у процедурі банкрутствата таким чином не могло в дійсності надати будь-які послуги, а укладені Договори в дійсності є удаваним правочином, основною метою якого є самовільне використання земельних ділянок державної власності, які належать НААН України, та заволодіння грошовими коштами, одержаними від реалізації сільськогосподарської продукції.

Проведеним 10.08.2021 оглядом земельних ділянок Національної академії аграрних наук України, розташованих на території Бірківської сільської ради Харківської області встановлено, що на час огляду вони вкриті культурою кукурудзи.

Окрім цього, в ходи виконання ухвали про тимчасовий доступ до матеріалів судової справи № 922/2315/16 (справа про банкрутство ДП ДГ «Борки») встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_6 не повідомляв а ні суд, а ні кредиторів про укладення договорів на обробку землі між ДП ДГ «Борки» та ТОВ «РВ Агро», матеріали судової справи взагалі не містять жодного документа, який би надавав ОСОБА_6 правові підстави для укладення такого договору.

В ході досудового розслідування, згідно з представленою податковою інформацією ТОВ «РВ Агро» за період 2020-2021 року взагалі не здійснювало оренди сільськогосподарської техніки, іншого обладнання, яке б надавало можливість здійснювати збирання врожаю, вказане підприємству виступає транзитним постачальником для підприємства ТОВ «Мілл Агро», а в період коли здійснювалося засівання земельних ділянок ДП ДГ «Борки» не здійснювало придбання жодного насіннєвого матеріалу.

За таких обставин, на сьогоднішній день існують обґрунтовані підстави вважати, що укладені договори між ДП ДГ «Борки» та ТОВ «РВ Агро» носять фіктивний характер та направлені на протиправне заволодіння майном Держави всупереч інтересам кредиторів.

В межах досудового слідства направлено запит до Національної академії аграрних наук України про залучення їх у якості потерпілого в межах кримінального провадження№ 0000682 за фактами можливих протиправних дій посадових осіб ДП ДГ «Борки», а також запропоновано подати цивільний позов в межах кримінального провадження.

За таких обставин, існують обґрунтовані підстави вважати, що розпорядник майна ( ОСОБА_6 ), діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, у вигляді матеріальних цінностей урожаю сільськогосподарських культур, який він вирощує на землях державної форми власності ДП «ДГ «Борки», за відсутності законних підстав, всупереч положенням діючого законодавства, що регулюють процедуру банкрутства, що спричиняє тяжкі наслідки інтересам держави, у вигляді ненадходження грошових коштів на рахунки підприємства на балансі якого обліковуються земельні ділянки за її використання, виснаження родючого шару ґрунту внаслідок проведених польових робіт, а також ненадходження обов`язкових платежів (податків та зборів) від реалізації продукції та використання земельних ділянок, оскільки збір урожаю здійснюється без документального оформлення.

На сьогоднішній день вбачаються достатні підстави для фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та припинення злочинної протиправної діяльності, шляхом накладення арешту на земельні ділянки ДП «ДГ «Борки».

В межах досудового розслідування земельні ділянки разом з розміщеним на них урожаєм сільськогосподарських культур постановою прокурора від 06.09.2021 визнано речовими доками, оскільки вони містять на собі сліди кримінального правопорушення, та фіксують обставини зловживання службовим становищем причетних осіб.

В подальшому стосовно вказаного майна планується проведення слідчих дій, а саме: призначення експертиз з метою встановлення вартості зернових культур розміщених на території земельних ділянок ДП «ДГ «Борки», проведення процедур пов`язаних із визнанням урожаю безхазяйним майном та стягнення його в дохід держави, огляду земельних ділянок.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно вказане вище, оскільки таке майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки державної форми власності та зареєстровані на праві постійного користування за державним підприємство «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», розташовані на території Чугуївського району (колишній Зміївський район), Бірківська сільська рада, поблизу сіл Погоріле, Сидори, Борки, Федорівка вкриті зерновими культурами соняшнику та кукурудзи, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а також зміни конфігурації або їх цілісності, знищення насаджень, заборони збору урожаю, а саме на земельних ділянках з наступними кадастровими номерами: :01:000:0268, :01:000:0298, :01:000:0295, :01:000:0296, :01:000:0248, :01:000:0315, :01:000:0314, :01:000:0301, :01:000:0317.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1