ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9150/20 Номер провадження 11-кп/814/912/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001380 від 08 травня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 06.12.2001 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 82 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 23.10.2002 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

- 09.12.2003 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки і 3 місяці позбавлення волі;

- 13.07.2007 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.12.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ст. 304, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 5 років і 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25.03.2009 року вирок змінено: в частині засудження за ст. 304 КК України скасовано, в іншій частині залишено без змін, звільненого 06.07.2013 року по відбуттю строку покарання;

- 18.11.2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту;

- 04.12.2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 місяців арешту;

- 26.12.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 30.01.2020 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 13.03.2020 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 15.04.2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки і 1 місяць позбавлення волі;

- 26.08.2020 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки і 1 місяць позбавлення волі;

- 06.10.2020 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки і 1 місяць позбавлення волі,

- 19.11.2020 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 ч.4 КК України на 2 (два) роки і 2 місяці позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 09 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 19.11.2020 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

До вступу вироку в законну силу обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_7 вказано рахувати з 01.10.2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволений повністю.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 3275 грн. 71 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1961 грн 40 коп. судових витрат на залучення експерта.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України судом вирішено долю речових доказів.
За вироком суду, 07 травня 2019 року в обідній час ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні роздягальні Дитячо-юнацької школи Олімпійського резерву, що за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 9, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кишені штанів ОСОБА_11 мобільний телефон «Meizu Note» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 4323,15 грн., чим спричинив потерпілому матеріального збитку.

2 епізод. 5 червня 2019 року ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту «Великотирнівська», що по вул. Великотирнівській, 14, у м. Полтаві, умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кишені штанів ОСОБА_12 мобільний телефон марки «S-tell C 257» IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 742 грн, рюкзак вартістю 600 грн, в якому знаходилися два комплекти літнього форменого одягу охоронця фірми «Антарес 2000» загальною вартістю 2000 грн, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 3342 грн.

3 епізод. 7 вересня 2019 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «ЕКО-ПРОДУКТ», що за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 84, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Mi A2 Lite» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , вартістю 3275,71 грн, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання через надмірну суворість.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, та потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вказували на законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши обґрунтування поданої апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні трьох епізодів крадіжки, за які він засуджений, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, а тому в цій частині вирок не перевіряється.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного судом першої інстанції покарання, то вони, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) "Про практику призначення судами кримінального покарання" визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів, і призначати менш суворе покарання особам, які вперше вчинили злочин, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину і відшкодували завдані збитки.

Як убачається з оскаржуваного вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинений ним злочин, суд дотримуючись вимог закону, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку психіатра не перебуває, проте з 06.02.2018 року перебуває під диспансерним наглядом в Полтавському обласному центрі терапії залежностей з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіатів, має синдром залежності.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_7 , суд врахував наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 активне сприяння розкриттю злочинів та відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд першої інстанції урахував те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, продовживши злочинну діяльність, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Враховуючи дані обставини, тяжкість вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 реального покарання, передбаченого санкцією ст. 185 ч.2 КК України, та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

На переконання колегії суддів, покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 за своїм видом та розміром, є справедливим, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому підстав для призначення більш м`якого покарання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, приймаючи до уваги, що злочини ОСОБА_7 вчинено після набрання законної сили Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, відсутні підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку і зокрема в частині призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання немає, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 09 березня 2021 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4