Провадження № 1-кс/932/5184/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , не бездіяльність Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищевказана скарга, яка розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 15.02.2021 року вона звернулась до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 КПК України. Проте вважає, що органом досудового розслідування допущено бездіяльність, що полягає у неефективному проведенні досудового розслідування, не проведенні всього необхідного комплексу слідчих дій, не встановлення осіб, які причетні до цього злочину та не повідомлення їм про підозру, що порушує розумні строки досудового розслідування. Наслідком такої бездіяльності стале те, що дізнавачем СД Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000034 від 27.02.2021 року. Скаржниця вважає вказану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки дізнавачем не проведено повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування, не проведена жодна слідча дія, не встановлені важливі обставини даного кримінального провадження, а відтак висновок про його закриття є передчасним не невмотивованим. У зв`язку із такими обставинами прохає слідчого суддю визнати бездіяльність посадових осіб Дніпровського відділу поліції та поновити кримінальне провадження, відновити досудове розслідування, скасувавши постанову дізнавача від 29.05.2021 року, задовольнити клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій, зобов`язати дізнавача провести у розумний строк досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 27.02.2021 року.

В судове засідання скаржниця не прибула, завчасно подавши заяву про розгляд скарги у її відсутність. Вимоги скарги підтримує повністю та прохає її задовольнити.

Дізнавач та представник поліції в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили. На запит слідчого судді надали матеріали кримінального провадження. Неявка представників поліції та/або дізнавача не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Вислухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000034 від 27.02.2021 року, за ознаками проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Підставами для внесення відомостей про це кримінальне правопорушення до реєстру слугувало те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілої.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що дізнавачем не було проведено необхідних слідчих дій, направлених на розкриття даного злочину. Так, дізнавач навіть не провела допит потерпілої, не звернулась до слідчого судді з метою отримання тимчасового доступу до матеріалів і документів, що подавались банківській установі для отримання кредиту на ім`я ОСОБА_3 (ці документи очевидно містять ознаки підроблення), дізнавачем на надано доручень оперативним підрозділам з метою встановити свідків, очевидців даної події, не встановлено осіб, що вимагають грошові кошти від потерпілої. Висновок оперативного працівника, який міститься в матеріалах кримінального провадження, містить загальну описову конструкцію, що за результатами перевірки не вдалось встановити особу, яка розсилає у вайбері повідомлення, проте жодних матеріалів про те, що органом досудового розслідування вживались дії для встановлення такої особи, зокрема, шляхом радіорозвідки, встановлення приналежності телефону тощо, матеріали кримінального провадження не містять.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя вважає, що дізнавачем не вичерпано можливості для здобуття нових доказів, а досудове розслідування проведено формально.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що досудове розслідування було проведено не у повному обсязі, а висновки дізнавача не ґрунтуються на фактичних обставинах даного кримінального провадження, вважаю, що постанова про закриття провадження є невмотивованою і передчасною, тому підлягає скасуванню.

Щодо визнання бездіяльності посадових осіб Дніпровського РУП, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки досудове розслідування проводиться дізнавачем, а не всім районним управлінням поліції, тому визнавати бездіяльність всього органу досудового розслідування немає підстав. До того ж визнати бездіяльність дізнавача можливо лише під час розслідування кримінального провадження. Процесуальний закон не містить положень, які б надавали право слідчому судді визнавати бездіяльність дізнавача або слідчого після закриття кримінального провадження. Належним способом захисту зацікавленої особи в такому разі є лише скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Вимога про поновлення досудового розслідування окремому розгляду не підлягає, оскільки скасування постанови про закриття кримінального провадження і є підставою для відновлення/поновлення досудового розслідування.

Вимога про задоволення клопотань, які були подані дізнавачу, не може бути вирішена, оскільки до компетенції слідчого судді не віднесено самостійно вирішувати клопотання про проведення слідчих чи процесуальних дій. Слідчий суддя лише має право зобов`язати дізнавача розглянути такі клопотання та надати заявнику обґрунтовану відповідь у встановлений строк, проте скаржник не просить цього, а просить задовольнити її клопотання. Відтак, у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Вимога про зобов`язання дізнавача провести ефективне і в розумні строки досудове розслідування, також є необґрунтованою, оскільки слідчий суддя не підміняє собою органи досудового розслідування, а лише здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів усіх учасників кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим задовольнити скаргу частково, скасувавши постанову про закриття кримінального провадження від 29 травня 2021 року. В іншій частині скарга є необґрунтованою, тому інші вимоги скаржника задоволенню не підлягають.

З метою захисту прав та інтересів скаржника, строк на подання скарги слід поновити.

На підставі викладеного, керуючись 214, 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності та скасування постанови про закриття кримінального провадження, задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29 травня 2021 року, про закриття кримінального провадження № 0000034 від 27.02.2021 року, скасувати.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5