ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/1163/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дудчани Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України продовжено строк тримання під вартою до 20 січня 2022 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000049 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 20 січня 2022 року, включно.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвали нову, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, захисник зазначає про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою.

Зокрема, адвокат зазначає, що його підзахисна тривалий час знаходиться під вартою, що суперечить положенням Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини .

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника та обвинувачену на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченої під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

На стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі, оскільки на цій стадії вони не повинні носити такий обсяг і достатність, які враховуються під час пред`явлення обвинувачення та вирішення питань про доведеність або недоведеність вини особи.

Крім того, перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштована, не має законних джерел для існування, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що можуть слугувати стримуючим фактором та гарантували її належну процесуальну поведінку, і виключали можливість вчинення нею дій, спрямованих на переховування від суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суттєво не зменшились та продовжують існувати.
Зазначені обставин, дають достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в оскаржуваній ухвалі суду та неспроможність посилань захисника ро відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 має бути продовжений з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченої та обрання відносно неї іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою, та можливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.
Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2021 року, якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК, продовжено строк тримання під вартою, до 20 січня 2022 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: