Справа № 496/2724/21
Провадження № 1-кс/496/1935/21
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження № 0000156 від 18.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до шести місяців.
Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2021 року приблизно о 22.30 год, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту, умисно, з метою спричинення смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 , взяв фрагмент дерев`яного бруска, який знаходився на території подвір`я та продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання наслідків у виді заподіяння смерті ОСОБА_7 , наніс не менше ніж два удари в область голови, від яких остання померла на місці. За даним фактом 18.06.2021 року слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 за ч. 1 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.08.2021 року строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.09.2021 року, в межах строку досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області строк досудового розслідування продовжено до 18.11.2021 року. В ході досудового розслідування кримінального провадження було призначено ряд судових експертиз, виконання яких триває до теперішнього часу. П`ятимісячний строк досудового розслідування спливає 18.11.2021 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі дії: закінчити комісійну медико-криміналістичну експертизу, вирішити питання щодо вручення остаточної редакції підозри за результатами досудового розслідування обставин вчинення злочину, повідомити сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів кримінального провадження сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли та не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та не зникли. Ухвалою слідчого судді від 15.11.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тому просить продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до шести місяців, в межах строку досудового розслідування.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає підозру необґрунтованою, а ризики - недоведеними. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника. При цьому пояснив, що він активно співпрацює зі слідством, переховуватись не буде, оскільки має дружину, малолітню дитину, працює, на жодного зі свідків не впливав. Вважає підозру необґрунтованою, ризики не доведеними, тому просив у задоволенні клопотання відмовити, і застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
18.06.2021 року о 10.20 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.
Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2021 року був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою був неодноразово продовжений, останній раз ухвалою слідчого судді від 12.10.2021 року, до п`яти місяців, а саме до 18.11.2021 року.
Ухвалою слідчого судді від 15.11.2021 року строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 18.12.2021 року.
Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_5 з приводу необґрунтованості підозри, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого, не встановлено.
Крім того, «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), § 88; «Ердагоз проти Туреччини» (Erdagoz v. Turkey), § 51; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32).
Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC]), § 184).
Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини*» (Kavala v. Turkey*), § 128).
На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя вважає підозру обґрунтованою.
Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Вказаний ризик, встановлений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не зменшився та не зник.
Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурором у судовому засіданні не доведено.
Згідно матеріалів кримінального провадження, проведено ряд слідчих та розшукових дій, але враховуючи складність та кількість необхідних процесуальних дій, станом на теперішній час не завершено проведення комісійної медико-криміналістичної експертизи. Крім того, після отримання висновків зазначеної експертизи необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, що потребує додаткового часу.
Даний висновок також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом продовження строку тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема - домашнього арешту, про що просили захисник і підозрюваний, слідчим суддею встановлено не було.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Щодо визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що при вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід, зокрема застава, не може бути застосований, з огляду на наступне.
Згідно повідомлення про підозру дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави.
Керуючись ст. ст. 183,186,193,194,196,197,199 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шести місяців, тобто до 18.12.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1