В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
24 лютого 2022 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000047 від 31 березня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта вища, громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаний, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.128 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

30 березня 2021 року близько 18:00 год. ОСОБА_3 перебував на території домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. В результаті суперечки, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , не передбачивши можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, які він повинен був передбачити та маючи реальну можливість передбачити такі наслідки, діяв зі злочинною необережністю. Підійшовши до ОСОБА_5 та умисно, реалізуючи задумане, наніс ОСОБА_5 два удари кулаками рук в область голови, а саме обличчя. Після цього наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в область голови, а саме обличчя від якого остання впала на землю. Коли ОСОБА_5 знаходилась на землі, то ОСОБА_3 продовжив наносити удари кулаками рук ОСОБА_5 в область обличчя, а саме не менше двох ударів.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.
Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілу, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за ч.1 ст.128 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить визнання вини, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, вчинив нетяжкий злочин.
Суд, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, досудову доповідь органу пробації, також приймає до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.128 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України, позицію потерпілої, яка не заявляла претензій до обвинуваченого.
За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального злочину, особу обвинуваченого, його суспільну небезпечність, а також те що, відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим з урахуванням положень ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених положеннями ст.76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000047 відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувався, запобіжні заходи у відношенні нього не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.128 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1(один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: