ПОСТАНОВА
09 грудня 2021 року

м. Київ
справа № 1/445/11-к
провадження № 51-5611ск21
Суддя Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_2 ,
встановив:
Не погоджуючись із постановленими у справі судовими рішеннями прокурор звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій порушує питання про їх перегляд.
Перевіряючи подану касаційну скаргу на дотримання вимог частини 2 статті 387, статті 350 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі КПК), суддя дійшов наступних висновків.
Згідно із частиною 2 статті 387, статтею 350 КПК в скарзі має бути зазначена, серед іншого, вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування, а також прохання особи, яка подає скаргу. Однак цих вимог процесуального закону прокурором не дотримано.
За змістом частини 1 статті 398 КПК підставами для скасування або зміни судом касаційної інстанції вироку, ухвали, постанови є: 1) істотне порушення кримінально-процесуального закону; 2) неправильне застосування кримінального закону; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Як убачається зі змісту скарги, прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, допущені місцевим судом, однак при цьому не зазначає в чому саме вони полягали, враховуючи положення статей 248, 282 КПК, за правилами яких суд, закриваючи справу під час судового розгляду, вирішує питання, пов`язані з речовими доказами, запобіжними заходами та цивільними позовами у справі. Не містить касаційна скарга прокурора і доводів на обґрунтування порушень апеляційного суду, допущених при апеляційному розгляді, а також тверджень про невідповідність ухвали цього суду вимогам статті 377 КПК.
Окрім того, вимоги викладені у касаційній скарзі прокурора без урахування приписів частини 1 статті 396 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду справи судом. Так, прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду повністю, ухвалу місцевого суду в частині, в якій справу направити на новий судовий розгляд, а в іншій частині ухвалу місцевого суду залишити без змін, що суперечить вищезазначеним приписам.
Більше того, всупереч частині 2 статті 383 КПК до касаційної скарги не долучено копій судових рішень, питання про перегляд яких порушує прокурор перед судом касаційної інстанції, що позбавляє можливості Суд визначитися із предметом касаційного оскарження.
Згідно зі статтею 388 КПК, справа не витребовується, якщо скарга, відповідно до вимог статей 350, частини 2 статті 383, частини 1 статті 398 КПК, не може бути предметом перевірки у касаційному порядку.
Відмова не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде у межах строку, передбаченого частиною 2 статті 386 КПК, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у її витребуванні.
Керуючись частиною 2 статті 388 КПК, пунктами 11, 15 розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, суддя
постановив:
Відмовити у витребовуванні кримінальної справи за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_2 .
Постанова Суду остаточна, оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1