КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000226 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , - кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_8
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
У провадженні Київського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000226 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , - кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 3 червня 2019 року.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 , із забороною залишати житло цілодобово, або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в межах ст. 183 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, за умови внесення застави.
В обґрунтування вимог клопотання захисник ОСОБА_5 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, положення кримінального процесуального Закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,наголошує на тому, що ОСОБА_6 утримується під вартою з 29 березня 2018 року, тобто 3 роки і 6 місяців, без вироку суду.

Захисник у клопотанні, з посиланням на положення ст. 199 КПК України, зазначає про те, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, повинна бути доведена, а на даний час існування ризиків мінімізувалось. У клопотанні захисник вказує на те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, є безпідставним, оскільки ОСОБА_6 від органів досудового розслідування чи суду не переховувався.
Щодо запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенню, то захисник переконана, що зазначений ризик є надуманий і необґрунтований, оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 жодних дій щодо знищення, схову або спотворення невідомих речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не вчиняв, а тому відсутні будь-які підстави або обґрунтовані припущення про здійснення зазначених дій у майбутньому.
Також, на думку захисника, відсутній ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, і, на переконання захисника, існування такого ризику є надуманим та необґрунтованим, оскільки не встановлено і не доведено, що це за свідки, та які саме дії будуть вчинятися ОСОБА_6 , і чому вони не вчинялись з дати внесення відомостей до ЄРДР, тобто, з 22 листопада 2017 року. Відсутність вказаних відомостей свідчить виключно про те, що даних осіб не існує, а вказаний ризик зазначений виключно з метою змістового навантаження без будь-якої конкретизації по відношенню до даного кримінального провадження.
Щодо запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то захисник послалась на практику Європейського суду з прав людини, та вказала, що зазначений ризик, як і попередні, є надуманий і необґрунтований.
Що стосується можливості застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то захисник, з посиланням на положення КПК України, зазначає про те, що така важлива обставина доказування, як доведення неможливості застосування альтернативних запобіжних заходів, взагалі була залишена поза увагою, як стороною обвинувачення, так і судом. Аргументація неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, як і у випадку із обґрунтуванням існування ризиків, звелася до заїждженої словесної фрази «тяжкості інкримінованих останньому злочинів та загрози покарання по ним».
Акцентується увага у клопотанні захисника також на тому, що обставин, які характеризують ОСОБА_6 , є те, що останній є громадянином України, має місце постійне реєстрації та проживання, де він проживав разом з родиною до затримання; має міцна соціальні зв`язки, має матір ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є пенсіонеркою та страждає на хронічне захворювання; має доньку, 2007 року народження, при тому, що у 2019 році померла мати доньки; відповідно до листа ФОП « ОСОБА_13 » від 3 листопада 2020 року він має можливість забезпечити ОСОБА_6 роботою; відповідно до договору оренди квартири від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_13 винайняв житло для проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в межах місцезнаходження суду, де розглядається його справа.
На думку захисника, зважаючи на тривалий термін перебування ОСОБА_6 під вартою, останній заслуговує перегляду та зміни запобіжного заходу в бік його пом`якшення.
Враховуючи стадію судового розгляду, особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні малолітню дитину, можливість працевлаштування, стан здоров`я, на переконання захисника ОСОБА_5 наявні достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_5 , яка просила задовольнити клопотання, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , позицію прокурора ОСОБА_8 , яка просила суд відмовити у задоволенні клопотання захисника, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вироком суду, який наразі оскаржується, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та кожному з них призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, кожному з обвинувачених, у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишено без змін.

Вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У своєму рішення «Руслан Яковенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що, починаючи з дати постановлення вироку, навіть , якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити, підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом», тобто, у розумінні підпункту «а» пункту 1 ст. 5 Конвенції на законних підставах.
У вказаному рішенні Європейський суд наголосив, що, навіть, якщо національне законодавство передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами усіх інстанцій, попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
Судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті лише, коли виникають нові обставини, що кореспондується з положеннями ст. 377 КПК України, якою передбачено, що, якщо обвинуваченого, який тримається під вартою, засуджено до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з тримання під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.
Аналіз вказаних вимог чинного законодавства свідчить про те, що тримання особи під вартою за наявності вироку суду, який хоча і не набрав законної сили, однак, яким особі призначено покарання у виді позбавлення волі, є таким, що у повному обсязі відповідає принципам законності, пропорційності та не є свавільним.

Таким чином, тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою за вироком Бородянського районного суду Київської області від 3 червня 2019 року, яким обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, яке слід відбувати реально, є обґрунтованим.

При цьому колегія суддів враховує стадію судового провадження, те, що на даний час апеляційне провадження не закінчено, а обставини, на які посилається захисник, вже були предметом розгляду, будь-яких виняткових обставин захисником не наведено, а з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, враховуючи те, що обвинуваченому за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття на тривалий термін, то у колегії суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що захиснику ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3