УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваного
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Високе Михайлівського району, Запорізької області, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187 КК України, та додані до клопотання матеріали,
ВСТАНОВИВ:
13.01.2022 року слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування.
Після чого, ОСОБА_4 перевіз психотропну речовину, обіг якої обмежено, в транспортному засобі, який знаходився у його користуванні, на автомобілі SUBARU LEGACY, д.н.з. НОМЕР_1 , яку зберігав до моменту вилучення у вказаному транспортному засобі.
Згідно із затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, метамфеетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин.
Крім того, встановлено, що 11.11.2021 року, приблизно о 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили розбійний напад на ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наздогнали ОСОБА_9 між будинками АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_8 наніс один удар невстановленим в ході досудового розслідування предметом в область голови ОСОБА_9 , після якого останній втратив свідомість та впав обличчям на землю.
В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , почали незаконно обшукувати останнього в результаті чого заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Apple iPhone 11 PRO» IMEI: НОМЕР_2 (IMEI2: НОМЕР_3 ), мобільним телефоном «Apple iPhone 7» IMEI: НОМЕР_4 , а також гаманцем чорного кольору «KARYA» в якому знаходились грошові кошти в сумі 1500 доларів США та 1000 гривень.
Через декілька хвилин ОСОБА_9 прийшов до тями, однак продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , з метою подальшого подолання опору, наніс один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_9 , від якого останній, перебуваючи на землі, знов втратив свідомість.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 відкрито заволодів, знявши з руки ОСОБА_9 , годинник Apple Watch Series 6 в копусі сірого кольору, серійний номер H4HFGM5BQ1RP, а в цей час ОСОБА_4 відкрито заволодів, знявши з шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок з ладанкою вагою приблизно 30 грамів.
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення нападу, та своїми діями спричинили ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 127 500 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які згідно ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, з яких передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна.
23.12.2021 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
24.12.2021 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
13.01.2022 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187 КК України.
24.12.2021 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місці з 24.12.2021 року по 24.02.2022 року включно, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того в ухвалі слідчого судді визначено, що в разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
В подальшому встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово був відсутній за місцем мешкання, тобто систематично порушував покладений на нього обов`язок цілодобово залишатись за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.
Наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187 КК України, за які законом передбачено, найсуворіше покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, при цьому ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачене покарання пов`язане виключно з позбавленням волі, тому може вчиняти дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду. Також, на підтвердження наявності ризику вказують наступні факти: відсутність міцних соціальних зв`язків (не одружений, офіційно не працевлаштований), раніше притягався до кримінальної відповідальності.
Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальностізможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийме спроби переховування від органів досудового розслідування та суду.
Наявність ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що потерпілий та свідки, що допитані під час досудового розслідування безпосередньо контактували з підозрюваним та він міг їх запам`ятати, судом на стадії судового розгляду не допитано.
З огляду на вказане, з урахуванням, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 наразі лише вручена та стадія судового розгляду не почалась, слідчий вважає, що ризик прийняття підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків та потерпілого, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для підозрюваного аспекті є реальним.
Наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні тяжких злочинів, та розуміючи той факт, що при доведеності його винуватості, покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення передбачають виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна без застосування ст. 75 КК України. Вказане твердження обґрунтовується тим, що згідно відомостей про притягнення до відповідальності, встановлено, що ОСОБА_4 , притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, як наявний факт автобіографії підозрюваного та розуміння реальності відбування покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий звертає увагу суду на те, що на необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує сам характер злочинної діяльності, пов`язаної із застосуванням ним та його співучасниками до потерпілого фізичного насильства.
Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, цей злочин підозрюваний вчинив не під впливом будь-яких скрутних життєвих обставин, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що злочинна діяльність є стабільним джерелом його доходу, і тому є обґрунтовані підстави сумніватися, що підозрюваний перебуваючи на волі, знов не опиниться у скрутному матеріальному становищі і знов не вчинить нового злочину проти власності або проти волі, честі та гідності особи.
Окрім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що свідчить про схильність останнього до рецидиву та його антисоціальну поведінку, а також про те що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.
Орган досудового розслідування приходить до висновку, що за наявності ризиків, встановлених в ході досудового розслідування, а також факту порушення підозрюваним ОСОБА_4 покладеного умовами запобіжного заходу обов`язку, необхідно змінити обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою.
Так, заявлений ризик щодо можливості уникнути покарання ОСОБА_4 , при заміні йому міри запобіжного заходу на більш м`який, не зменшився, існують підстави вважати, що він, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також співучасників його злочинної діяльності, таким чином, перешкоджати встановленню істини по даному кримінальному проваджені.
Таким чином, зазначені доводи, а також вік обвинуваченого, його матеріальне положення та обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, наявність судимостей, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї та утриманців, репутація ОСОБА_4 , дають органу досудового розслідування підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
Орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що ОСОБА_4 , може переховатися від органів досудового розслідування й суду, впливати на потерпілих, свідків та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці, а тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні.
При обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, підозрюваний зобов`язується не відлучатися з постійного місця проживання. Враховуючи те, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, може безперешкодно залишити будь-яке місце проживання, навіть місце проживання належне на праві власності, оскільки передбачена санкцією статті передбачає конфіскацію майна, яка можлива при ухваленні обвинувального вироку за вчинені правопорушення, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Отже обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу неможливо.
Враховуючи те, що особи, які заслуговують на довіру та які могли би поручитися за підозрюваного відсутні, обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, згідно ст. 180 КПК України неможливо.
Також, враховуючи те, що підозрюваний ніде не працює, постійного джерела доходів не має, вважаю, що обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави згідно ч. 4 ст. 183 КПК України - також не можливо, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.
Крім того враховуючи наявність фактів порушення покладених на підозрюваного обов`язків запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту, дає підстави вважити слідчому, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку.
Приймаючи до уваги наявність письмового повідомлення про підозру у вчиненні діянь, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямованні на перешкоджання досудового розслідування та правосуддя, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, та за яке визначено законом позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, слідчий вважає за недоцільним обирати більш м`який запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 .
Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який просить клопотання слідчого щодо зміни запобіжного заходу на більш жорсткий задовольнити, думку захисника підозрюваного, який просив клопотання слідчого залишити без задоволення, та думку підозрюваного, який просить не застосовувати до нього тримання під вартою, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. При обранні запобіжного заходу повинні враховуватися одночасно його мета (ч. 1 ст. 177 КПК України), підстави (ч. 2 ст. 177 КПК України) та інші, передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Зокрема згідно з ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтування підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені даною статтею.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09.10.2014 року у справі «Чанєв проти України», обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення, що виключає можливість, в тому числі, і «автоматичного» продовження застосування такого запобіжного заходу.
13.01.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 187 КК Укрїаїни.
При цьому, підозра у вчиненні вказаних злочинах підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 року, клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 залишено без задоволення. Застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з 24.12.2021 року по 24.02.2022 року включно, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін; не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Роз`яснено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передано для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, 02.01.2022 року старшим ДОП відділу поліції № 4 майором поліції ОСОБА_10 та ДОП відділу поліції № 4 лейтенантом поліції ОСОБА_11 зафіксовані факти порушення підозрюваним умов домашнього арешту, а саме відсутності його за місцем проживання без поважних причин. Дані повідомлення були зареєстровані до ЖЄО № 88 та № 151 від 02.01.2022 року відділом поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.
Таким чином, факт порушення ОСОБА_4 покладених слідчим суддею обов`язків зафіксовано, шляхом складання відповідних повідомлень працівниками поліції та не заперечувалось самим підозрюваним.
Особливістю застосування домашнього арешту, як запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією підозрюваного від суспільства, є чітке визначення місця перебування підозрюваного, що дає можливість забезпечити його явку до слідчого, прокурора, суду для здійснення процесуальних дій і контролювати виконання покладених на нього обов`язків.
З огляду на що, застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виявилось неефективним, а матеріали справи свідчать про свідоме порушення ОСОБА_4 умов застосованого запобіжного заходу та покладених ухвалою суду процесуальних обов`язків.
При цьому ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу не зменшилися.
На підставі викладеного, зважаючи на особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставину того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечило запобігання цим ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід змінити на більш суворий його вид - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2022 року включно.
З огляду на викладене, клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до частин 4, 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинах, беручи до уваги дані про його особу, його сімейний та майновий стан, наявні ризики, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 124 050,00 грн., у разі внесення якої підозрюваним чи іншою особою за нього, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з виконанням ним обов`язків після цього у виді: 1) прибуття по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; 2) не відлучення за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання, у разі невиконання яких застава підлягає зверненню в дохід держави з вирішенням питання при цьому щодо обрання запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 200, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту і закінчується в межах строку досудового розслідування - 23.02.2022 року.
Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 124 050,00 грн., яка може бути внесена у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок суду у будь-який момент строку тримання під вартою.
У разі внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки:
1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час;
2) не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання.
Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.
У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Ухвала слідчого судді щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали слідчого судді вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її оголошення під розписку.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13.01.2022 року.
Повний текст ухвали виготовлено 14.01.2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1