ЄУН №402/1106/17
Провадження №1-кп/389/261/21
У Х В А Л А

09 листопада 2021 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

захисників - адвоката ОСОБА_8 ,

- адвоката ОСОБА_9 ,

- адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 11 грудня 2016 року, щодо

ОСОБА_6 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_11 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_12 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України,
ОСОБА_7 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою до 13 листопада 2021 року.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинувачених обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час не зникли.
Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. При цьому, захисником подане клопотання про зміну стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що прокурором не доведено обставин, які свідчать про наявність вищевказаних ризиків, та в клопотанні не наведено доказів недостатності застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати обвинуваченого, однак судом відмовлено у забезпеченні можливості ОСОБА_6 взяти участь у її похороні. Також обвинувачений має батька, який є особою похилого віку та потребує постійного стороннього догляду, оскільки не здатний до самообслуговування. Крім того ОСОБА_6 має поганий стан здоров`я, страждає на захворювання шлунку та дванадцятипалої кишки і потребує лікування. У зв`язку з надмірним триманням ОСОБА_6 під вартою, відсутні будь-які ризики, тому є всі підстави для зміни стосовно нього запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник також заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, захисник просив обрати обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, колегія суддівдійшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.177, ст.197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у вигляді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Частиною першою ст.194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 колегія суддів враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

У рішенні ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії» зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою вирішується на стадії судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, колегією суддів враховується, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів, один з яких карається позбавленням волі на строк до 15 років, може вчинити спробу ухилення від кримінальної відповідальності та суду, впливати на свідків та потерпілих, які наразі новим складом суду не допитані. Також існує можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 джерел доходів не має, має непогашену судимість, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності (розбою), схильний до асоціальної поведінки, особистого збагачення за рахунок чужого майна, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку та свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, колегія суддів бере до уваги надані прокурором відомості, що підтверджують зростання ризику вчинення ОСОБА_14 нового злочину, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні нового злочину під час застосування щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 колегією суддів враховується, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке карається позбавленням волі на строк до 15 років, може ухилитися від кримінальної відповідальності та суду, оскільки достатніх відомостей про наявність соціально стримуючих факторів немає, він не працює, не має постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які наразі новим складом суду не допитані. Також існують ризики вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 раніше у даному кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було змінено на домашній арешт та після зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох епізодів нового злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Відтак, вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, у разі застосування стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не забезпечить в подальшому належного виконання останніми їх процесуальних обов`язків, оскільки, перебуваючи на свободі, вони матимуть можливість визначити з іншими обвинуваченими, які наразі судом не допитані, спільний план заходів надання свідчень у провадженні, в тому числі повідомлення неправдивих обставин щодо власних дій з метою уникнення кримінальної відповідальності, що також вказує на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене та беручи до уваги характер та обставини протиправних дій, враховуючи особи обвинувачених, особисті та соціальні обставини життя та їх зв`язки із суспільством, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які з часу продовження стосовно обвинувачених запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а також наявність обставин, які є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам та виконанню обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених строком на 60 днів.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу слід відмовити, оскільки судом не отримано відомостей щодо обставин, які б переважили встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Доказів погіршення стану здоров`я обвинуваченого, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою, суду не надано, долучений до клопотання висновок лікаря-ендоскопіста колегією суддів до уваги не приймається, оскільки він датований січнем 2017 року та містить інформацію, отриману внаслідок рентгенологічного дослідження, що не є діагнозом лікаря.

Доводи захисника щодо наявності у ОСОБА_6 батька похилого віку, який внаслідок хвороби потребує постійного стороннього догляду, колегією суддів відхиляються, оскільки існування таких обставин в даному конкретному випадку, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, не буде виступати беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної його процесуальної поведінки та не є безумовною підставою для ля застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 331, 376, 392, 395 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 відмовити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14 год. 20 хв. 09 листопада 2021 року по 14 год. 20 хв. 07 січня 2022 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14 год. 20 хв. 09 листопада 2021 року по 14 год. 20 хв. 07 січня 2022 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченим.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 11.11.2021 о 10.30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3