УХВАЛА
02.09.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру,-
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0003828 та зобов`язати відповідних посадових осіб виключити відповідні записи про повідомлення про підозру з ЄРДР.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги, посилаючись на викладені в скарзі доводи.
Прокурор та слідчий просили розглянути скаргу без їх участі та відмовити в її задоволенні.
Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали провадження та скарги, приходжу до наступного.
Як вбачається зі змісту скарги, в своїй скарзі захисник обґрунтовуючи необхідність скасування повідомлення про підозру, вказує на порушення, на його думку, процесуального порядку повідомлення про підозру, а саме на те, що письмове повідомлення про підозру не вручене ОСОБА_4 в день його складення, що, на думку захисника не відповідає вимогам п.3 ст.276 КПК України.
Крім того, не погоджуючись зі змістом підозри, вказує на невідповідність тверджень органу досудового слідства фактичним обставинам дійсності. Тобто захисник фактично не погоджується з встановленими під час досудового слідства обставинами та їх оцінкою органом досудового слідства.
В заяві до суду слідчий вказала, що після складання повідомлення про підозру і погодження його з прокурором, ОСОБА_4 , за допомогою засобів мобільного зв`язку, викликався до слідчого, проте, уникав прибуття до органу досудового розслідування. Також слідчий вказала, що підозра ґрунтується на встановлених розслідуванням обставинах та зазначила, що, крім того, обґрунтованість підозри було зазначено також в ухвалах слідчого судді.
Разом з тим, на стадії досудового розслідування, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), слідчий суддя може оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру,
В рішенні «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94. ЄСПЛ навів важливий критерій обґрунтованості підозри та її відмежування від кінцевого обвинувачення. Суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування, зокрема, при розгляді скарги, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри, в рамках розгляду зазначеної скарги, неможливий.
Тобто, можливість оскарження повідомлення про підозру відповідно до п. 10
ст. 303 КПК пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими. Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу й місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру. Але така особа не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості.
Як вбачається зі змісту скарги, зокрема повідомлення про підозру від 10.06.2021 року, а саме викладення в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , з зазначенням часу й місця його вчинення, а також інших суттєвих обставини, відомих на момент повідомлення про підозру, воно відповідає зазначеним прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994. критеріям щодо здатності переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення, тобто вказана причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Відповідно до вимог ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно до вимог ч.2 ст.135 КПК України, повідомлення про виклик у разі відсутності особи за місцем проживання вручається, відповідно дорослому члену сім`ї. Згідно до ст.3 КПК України, членом сім`ї є, зокрема, батько особи.
З урахуванням наданих слідчим даних щодо повідомлення належним чином ОСОБА_4 про дату і час викликів і уникання ним прибуття до слідчого, при вказаних обставинах, вказані захисником в скарзі дані не можуть свідчити про те, що на час розгляду скарги підозра вручена неналежно, і, відповідно, бути визнані підставою для скасування підозри.
Таким чином доводи захисника щодо неналежного вручення повідомлення про підозру та необґрунтованості підозри не ґрунтуються на матеріалах провадження і вимогах КПК України.
Ніякі інші можливі порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим кодексом процесуальні наслідки.
В зв`язку з викладеним в задоволенні скарги належить відмовити.
На підставі встановленого, керуючись ст.303, 304 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 10.06.2021 року в рамках кримінального провадження №0003828 - відмовити.
Ухвала, відповідно до ч.2 ст.309 КПК України, може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1