ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3169/21 Справа № 187/976/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000248 щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, працюючої в КУ «Петриківський територіальний центр соціальної допомоги» соціальним робітником, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
За ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року закрито кримінальне провадження № 0000248 та звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що з дня вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків минуло більше ніж 2 роки, а тому минув визначений законом строк давності, крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства, суд вважає, що зупинення досудового розслідування, яке мало місце 21.08.2020 року по даному кримінальному провадженню є формальним і не може бути причиною переривання перебігу строків давності по даному кримінальному провадженню.
В апеляції:
- представник потерпілої просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вказує, що судом належним чином не перевірено ту обставину, що під час досудового розслідування постановою слідчого ОСОБА_8 оголошено у розшук, що свідчить про ухилення останньої від органів досудового розслідування.
Звертає увагу на те, що обвинуваченій, судом не була роз`яснена підстава звільнення від кримінальної відповідальності, у тому числі й те, що вона не є реабілітуючою, не було встановлено чи винна ОСОБА_8 в його вчиненні.
Крім того, вважає, що суд повинен був вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, проте клопотання представника потерпілої про розподіл процесуальних витрат, а не про вирішення цивільного позову, було проігноровано.
- прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок суду про формальність постанови про оголошення підозрюваної у розшук є помилковим, оскільки згідно рапортів оперуповноваженого ОСОБА_12 , на виконання доручень слідчого неодноразово здійснювались відвідування місця проживання та роботи ОСОБА_8 , однак за місцем мешкання та місцем роботи ОСОБА_8 виявлено не було, у зв`язку з чим слідчим й було винесено відповідну постанову про оголошення в розшук останньої.

Заслухавши прокурора та представника потерпілої, які підтримали свої апеляційні скарги, обвинувачену та захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Так за приписами статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судове рішення повинно бути чітким і зрозумілим та не мати суперечності і висновки суду повинні відповідати встановленим обставинам кримінального провадження.
Однак, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні розглядаючи клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зробив висновок, який не відповідає встановленим судом обставинам кримінального провадження.
Так згідно оскаржуваної ухвали, суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальний проступок 17.05.2020 року і, що дане кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР 03.09.2019 року.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що з моменту вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку минуло більше ніж 2 роки, що не відповідає згідно зазначеної в оскаржуваній ухвалі даті вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального проступку.
Згідно обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку також 17.05.2020 року.
В судовому засіданні апеляційної інстанції як обвинувачена так і представник потерпілої стверджували, що подія відбувалася у 2019 році, що підтверджується і Реєстром матеріалів досудового розслідування долученого до обвинувального акту.
При постановлені оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вказані обставини не з`ясував, питання щодо можливості прийняття такого обвинувального акту до розгляду не вирішив, наявні протиріччя між встановленими обставинами щодо часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, та обчисленням перебігу процесуальних строків не усунув, що у сукупності перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому таке судове рішення підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання про можливість усунення цих протиріч під час апеляційного розгляду та ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з того, що учасники провадження не ставлять питання про дослідження доказів, тому у суду апеляційної інстанції відсутні будь-які процесуальні підстави для їх перевірки за власною ініціативою. Окрім того, при наявності суперечностей між зазначеними обставинами формулювання обвинувачення в обвинувальному акті і фактично встановлених обставин кримінального провадження органом досудового розслідування, питання щодо можливості прийняття такого обвинувального акту до розгляду відповідно до ст. 314 КПК України віднесено до компетенції суду першої інстанції, апеляційна інстанція таких повноважень не має.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Отже, за наведених вище обставин і норм закону, судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, а ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Скасовуючи вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів не входить в обговорення доводів, викладених в апеляційних скаргах, не досліджує їх та вважає, що останні підлягають перевірці під час нового судового розгляду, оскільки суд відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України виходить за межі апеляційних скарг, проте не погіршує стан обвинуваченої, тому вимоги апеляційних скарг представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000248 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4