ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3080/21 Справа № 196/676/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000733 від 03 червня 2021 року, за апеляційними скаргами виконувача обов`язків начальника Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Царичанці Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, крім житла. Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у провадженні.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за таких обставин.
Так, 03.06.2021 близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через незачинені на замок двері проник до приміщення гаража, звідки викрав три латунні газові крани діаметром 25 мм, вартістю 105,00 грн. кожен, три крани водопровідні латунні діаметром 25 мм, вартістю 105,00 грн. кожен, один водопровідний кран діаметром 50 мм, вартістю 150,00 грн., мідну трубку довжиною 10,0 м діаметром 8,0 мм вартістю 90 грн. 50 коп., мідні трубки в кількості 7 штук, довжиною 0,6 м та діаметром 12,0 мм кожна (вартість яких визначити не вдалось), провід чотирьохжильний довжиною 5,0 м січіння 4х2,5 мм (вартість якого визначити не вдалось), після чого вказані речі помістив до сумки синього кольору та поклав її на території домоволодіння неподалік входу до гаража.
Після цього, ОСОБА_7 , пройшовши далі по території вказаного домоволодіння, проник через незачинені на замок двері до господарського приміщення , де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, помістив до сумки синього кольору, яку заздалегідь приготував для вчинення злочину, один кабель з мідного дроту січіння 1х10 довжиною 5,0 м в чорній ізоляції з тримачем для електродів до зварювального апарату вартістю 58 грн. 19 коп., один кабель з мідного дроту січіння 20 кв. мм довжиною 5,0 м в чорній ізоляції із зажимом на масу до зварювального апарату (вартість якого визначити не вдалось) та один кабель з мідного дроту січіння 10 кв. мм довжиною 5,0 м (вартість якого визначити не вдалось) та, взявши візок, вийшов із вказаного приміщення, де був виявлений ОСОБА_10 .
Так, ОСОБА_7 розуміючи, що його протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, виявлені вищевказаною особою та перестали носити таємний характер, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, належного ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область носа, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, садна обличчя, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Після цього, ОСОБА_7 , намагаючись втекти із місця вчинення злочину, покинув візок та почав тікати у напрямку вул.Комарова с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області разом із викраденим майном, яке перебувало в сумці, а саме: одним кабелем з мідного дроту січіння 1х10 довжиною 5,0 м в чорній ізоляції з тримачем для електродів до зварювального апарату, одним кабелем з мідного дроту січіння 20 кв. мм довжиною 5,0 м в чорній ізоляції із зажимом на масу до зварювального апарату та одним кабелем з мідного дроту січіння 10 кв. мм довжиною 5,0 м, але, в силу обставин, що не залежали від його волі, вибігаючи з двору потерпілого, ОСОБА_7 втратив сумку з викраденими речами, та в подальшому був затриманий потерпілим та його сином ОСОБА_11 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник посилається на незаконність рішення суду, через не надання належної оцінки всім обставинам кримінального провадження й хибність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України. На переконання захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений, маючи умисел на таємне заволодіння майном, на той час, як його застав на місці вчинення злочину потерпілий, вже заволодів цим майном, та саме з метою запобігти потерпілому в його затриманні наніс йому удари в обличчя, тобто в його діях наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186, 125 КК України, тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією всього майна.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Так, прокурор вважає, що суд формально врахувавши обставини, визначені статтею 65 КК України, не надав належної оцінки тому, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, за обтяжуючої обставини рецидиву злочину й відсутністю пом`якшуючих обставин, не взявши належним чином до уваги думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, внаслідок чого вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового в частині призначення покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і заперечували проти задоволення скарги сторони обвинувачення, прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарг обвинувачення та захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданих апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково й не заперечував того, що 03.06.2021 він, перебуваючи на території домоволодіння, належного потерпілому, проник в господарські приміщення з метою викрадення чужого майна, однак його побачив потерпілий ОСОБА_10 , через що він наніс потерпілому удар кулаком в обличчя та почав тікати. При цьому візок залишив біля входу в господарське приміщення, а сумку з кабелями кинув через 10-20 м після того, як почав тікати.
Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його винуватість повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями потерпілого та свідків.
Так, з показів потерпілого ОСОБА_10 видно, що 03.06.2021 він побачив обвинуваченого, який виходив з сільськогосподарського приміщення, розташованого на території його домоволодіння, тримаючи в руках належний йому візок та сумку синього кольору, з його речами, й в цей час ОСОБА_7 , зрозумівши, що його дії були помічені, наніс йому удар в обличчя в область носа та почав тікати.
Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили факт переслідування та затримання обвинуваченого, який тікав з місця вчинення злочину.
Окрім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується й дослідженими письмовими доказами у провадженні.
Так, з протоколу огляду місця події від 03.06.2021, а саме, території домоволодіння по АДРЕСА_2 , видно, що було виявлено сліди взуття на землі, а також 2 клітчаті сумки з кабелями, дротами та кранами.
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.06.2021 потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу яку виявив на території свого домоволодіння.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.06.2021, а саме території домоволодіння по АДРЕСА_3 , видно, що в ході огляду було виявлено сліди боротьби на траві та речі, вилучені у затриманої особи.
Згідно з протоколами та відеозаписами проведення слідчих експериментів від 03.06.2021 та від 13.07.2021 за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 й ОСОБА_12 , вони вказали та показали на місце вчинення злочину, розповіли фактичні обставини затримання ОСОБА_7 та вказали на місце його затримання.
Відповідно до висновків експертів від 03.06.2021 №120 та від 10.07.2021 № 146, у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа, садна обличчя, які могли бути спричиненні при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею чи об такий, й відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. При цьому, судово-медичні дані не протирічать можливості спричинення ушкоджень в термін і при обставинах, вказаних потерпілим під час слідчого експеримента.
Разом з цим, висновком судово-товарознавчої експертизи № 2552 від 30.06.2021 встановлено ринкову вартість майна, виявленого в клітчатих сумках, вилучених 03.06.2021.
Надаючи оцінку цим доказам у сукупності, колегія суддів вважає їх належними, допустимими і достовірними, а в їх сукупності - достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.
Так, за усталеною судовою практикою крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.
Одночасно дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
При цьому розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства.
У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо). Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або уможливити його утримання, якщо воно вже у нього перебувало.
Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть збігатися у часі або між ними є часовий розрив, особливо тоді, коли насильство застосовується для утримання майна, яким особа володіла на момент його застосування.
При цьому слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Основним критерієм розмежування грабежу від розбою є характер і тяжкість застосованого насильства як способу заволодіння чужим майном: при розбої воно є небезпечним для життя і здоров`я, а при грабежі такої небезпеки не несе.
До того ж, намір протиправно вилучити чуже майно й обраний спосіб його досягнення, який зазвичай включає в себе сукупність цілеспрямованих дій, становлять нерозривне ціле як елементи складу одного злочину. Якщо ж кілька послідових дій, об`єднаних єдиним умислом, містять ознаки різних злочинів, передбачених конкуруючими кримінально-правовими нормами, вчинене підлягає єдиній кваліфікації за ознаками більш тяжкого з них.
За встановлених судом фактичних обставин 03.06.2021 близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 , проникнувши до чужого приміщення, розпочавши свої протиправні дії як крадіжка, які були виявлені власником майна, та зрозумівши, що його дії перестали носити таємний характер, не принив їх, й з метою заволодіння майном, застосувавши насильство, умисно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область носа, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.3 ст. 187 КК України, й невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, колегія суддів не убачає.
Отже, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегією суддів не встановлено та стороною захисту доказів на підтвердження існування таких надано не було.
На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011), та підстав для задоволення апеляційної скарги за обставин, викладених у ній, не має.
Перевіряючи доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з такого.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного обвинуваченому покарання, яке визначено у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого йому злочину з його реальним відбуванням, з урахуванням усіх обставин провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, особи обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також відсутністю обставин, що пом`якшують покарання та наявністю, обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому - рецидив злочину, та вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення кримінальних правопорушень.
До того ж, апеляційний суд зважає і на позицію прокурора в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яка, зокрема, не підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та вважала, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром не можна визнати несправедливим через м`якість.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню, з викладених в апеляційних скаргах мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги виконувача обов`язків начальника Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

__________________ ______________ ____________________
ОСОБА_15