ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1752/21 Справа № 212/9313/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546, щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Кривий Ріг
Дніпропетровської області, який проживає за
адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 24 грудня 2021 року включно і покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено у судовому засіданні наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не врахував наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі та злочин вчинено в період відбування іспитового строку. Зазначає, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, оскільки під час досудового розслідування не встановлені всі можливі речові докази, які мають суттєве значення для досудового розслідування та подальшого судового розгляду. Вважає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, 19 жовтня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27 вересня 2021 року, з якого слідує, що 16 серпня 2021 року невідомий чоловік викрав велосипед його доньки, чим завдано матеріального збитку на загальну суму 5 255 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28 вересня 2021 року, яка повідомила про обставини кримінального правопорушення.
Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від

29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, та наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації в м.Кривому Розі, стан здоров`я підозрюваного, який хворіє на туберкульоз, міцність соціальних зв`язків та прийшов до висновку, що прокурором не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою невірно визначено строки дії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати двох місяців, що обраховується з дня повідомлення особі про підозру.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, 19 жовтня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
З урахуванням зазначеного, в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має визначатись з дня повідомлення особі про підозру, тобто з 19 жовтня 2021 року, та закінчує свою дію 17 грудня 2021 року, що не було враховано слідчим суддею.

За таких обставин оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення повного обсягу вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком до 17 грудня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4