УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №000771 від 13.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
В ході проведення досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка надала свої покази, про те що група невстановлених осіб вимагає від неї та її сім`ї повернення неіснуючого боргу. Так, в ході вимагання боргу, невстановлені особи змусили ОСОБА_5 , шляхом погроз та залякувань, віддати належне їй майно серед яких було нерухоме майно, дорогоцінності та вироби мистецтва, зокрема картини вироблені з дерева на церковну тематику. Вищевказані предмети були також перелічені в наданій ОСОБА_5 заяві про вчинення кримінального правопорушення та надані фотознімки майна яким заволоділи.
Окрім цього, 02.12.2021 року, в ході проведення обшуків, які проводились в рамках кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року, у громадянина ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 було вилучено ряд речей, зокрема дві картини виконані з дерева, на яких зображено ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 із жінкою, відповідно. Вищевказані картини мають спільні риси із картинами які належать потерпілій.
На підставі вищевикладеного, слідчим групи слідчих СУ ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено відповідний рапорт, щодо можливого виявлення речових доказів в ході проведення обшуків в іншому кримінальному провадженні, а саме викраденого майна громадянки ОСОБА_5 тобто двох деревинних картин із зображенням Іісуса Христа та Іісуса Христа із самарянкою.
22.12.2021 року, на підставі ухвали Київського РС в м. Одеси було здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року, з метою отримання двох вищевказаних дерев`яних картин. 20.12.2021 року, з метою встановлення належності двох виявлених деревинних картин громадянці ОСОБА_5 , із останньою було проведення слідчу дію, а саме впізнання речей за фотознімками, в ході яких ОСОБА_5 впізнала вищевказані картини як такі, які належали їй та якими незаконно заволоділи невстановлені особи під приводом неіснуючого боргу. За результатами проведених слідчих дій було складено відповідні протоколи.
Вищевказані предмети були тимчасово вилучені в ході проведення тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року.
В подальшому, дві вищевказані деревинні картини із зображенням Іісуса Христа та Іісуса Христа із самарянкою (відповідно), які було тимчасово вилучено в ході тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року, було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 20.12.2021 року.
Завданням арешту майна, а саме двох деревянних картин із зображенням Іісуса Христа та Іісуса Христа із самарянкою (відповідно), які було тимчасово вилучено в ході тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року, є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна.
Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №000771 від 13.12.2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В ході проведення обшуків, які проводились в рамках кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року, у громадянина ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 було вилучено ряд речей, зокрема дві картини виконані з дерева, на яких зображено ІНФОРМАЦІЯ_1 та Іісуса Христа із жінкою.
Так, 20.12.2021 року, було здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року, з метою отримання двох вищевказаних дерев`яних картин. 20.12.2021 року, з метою встановлення належності двох виявлених деревинних картин громадянці ОСОБА_5 , із останньою було проведення слідчу дію, а саме впізнання речей за фотознімками, в ході яких ОСОБА_5 впізнала вищевказані картини як такі, які належали їй та якими незаконно заволоділи невстановлені особи під приводом неіснуючого боргу.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені вилучене майно, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, перелік яких міститься у клопотанні, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також містять в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 20.12.2021 року, відповідно до якої вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вищезазначені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна, з забороною користування та розпорядження.
Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №000771 від 13.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України задовольнити.
Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на дві дерев`яні картини із зображенням Іісуса Христа та Іісуса Христа із самарянкою (відповідно), які було тимчасово вилучено в ході тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №000974 від 25.06.2021 року.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1