Справа № 456/2077/21
Провадження № 1-кп/456/383/2021
ВИРОК

іменем України

26 листопада 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000113 від 23.03.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровськ Російської Федерації, жительки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючої, раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 23.03.2021р. близько 09.00 год., знаходячись поблизу будинку №31, що на вул. Успенській, в м. Стрий Львівської області, на грунті особистих неприязних відносин, розпочала словесний конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого умисно нанесла останній декілька ударів кулаком правої руки по лівій частині голови та обличчя, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синця в лобно-скроневій ділянці голови зліва, синця на верхній та нижній повіках лівого ока, крововиливу майже на всьому протязі білкової оболонки лівого ока, синця та набряку м`яких тканин у виличній ділянці обличчя зліва, який частково поширювався на нижні відділи спинки носа зліва та щічну ділянку обличчя зліва, закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеню, перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи та лівої стінки решітчастої кістки, перелом лівої кісточки носа, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнала частково, пояснила, що з потерпілою знайома близько двох років, на початку в них були дружні відносини, остання часто приходила до них в гості. Однак в подальшому їй стало відомо, що в ОСОБА_7 близькі відносини з її чоловіком, через що вони посварились та періодично при зустрічах в них виникали конфлікти. Того дня зранку, вона зустріла потерпілу на вулиці Успенській в м. Стрию, де в них розпочався словесний конфлікт, в ході якого вона нанесла потерпілій один удар кулаком правої руки в обличчя та між ними почалась шарпанина. Після чого, до них підійшов незнайомий мужчина, який їх розборонив та викликав поліцію. Не заперечує того, що після нанесеного нею потерпілій удару, в тої з носа потекла кров. Вдарила потерпілу, оскільки та її спровокувала нецензурною лайкою, обзиванням та непристойними жестами і штовхнула. Доповнила, що в дитинстві займалась боксом, а тому має навички нанесення ударів, також на одному з пальців в неї був великий керамічний перстень, через що в потерпілої могли виникнути такі тілесні ушкодження. Настоювала, що нанесла потерпілій тільки один удар. Заявлений потерпілою цивільний позов заперечила, пославшись на важке матеріальне становище, вказавши, що самостійно виховує дитину інваліда та ще двох неповнолітніх дітей.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_5 , у вчиненому кримінальному правопорушенні, її винуватість по вказаному епізоду злочинної діяльності доводиться такими доказами по справі:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 даними в судовому засіданні про те, що дійсно з ОСОБА_5 до того були добрими знайомими. Однак протягом останнього часу їхні відносини погіршились, ОСОБА_8 її переслідувала, погрожувала з приводу чого вона зверталсь в поліцію. Того дня, зранку, вона йшла на роботу, ОСОБА_8 підійшла з заді, схопила її за волосся і нанесла удар кулаком в ліву сторону обличчя, вважає, що в її руці був камінь, після чого нанесла ще декілька ударів по голові. В цей час до них підійшов перехожий, зробив зауваження ОСОБА_8 , та сказав, що буде викликати поліцію. За деякий час приїхали працівники поліції, але ОСОБА_8 , вже кудись пішла. Заподіяні їй ОСОБА_8 тілесні ушкодження, спричинили їй матеріальні збитки, оскільки проходила курс лікування та реабілітації, а також моральну шкоду, яку просить задоволити в повному обсязі. Наголосила на тому, що жодного разу обвинувачена не намагалась з нею примиритись, не вибачилась, а навпаки продовжує переслідувати та погрожує їй. Щодо міри покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду.

Оцінюючи показання потерпілої в судовому засіданні, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами справи, стверджуються іншими об`єктивними доказами по справі, зокрема показаннями свідка, висновком експерта.

- показаннями свідка ОСОБА_9 даними в судовому засіданні про те, що того дня, зранку на своєму автомобілі рухався по вул. Успенській в м. Стрий зі сторони ринку в сторону будівельного магазину «Комфорт плюс». Здійснюючи маневр повороту на вул. Заньковецької, побачив молоду дівчину ( ОСОБА_7 ), яка спиною, опиралась на стіну будинку, в неї з носа текла кров, лице дівчина закривала руками. Він зупинився, з`ясувати, що трапилось, поряд стояла ОСОБА_8 , яка голосно обзивала потерпілу, зокрема він зрозумів, що нібито дівчина ( ОСОБА_7 ) «відбила» в ОСОБА_8 чоловіка, за що вона її і вдарила, про те, що її вдарила ОСОБА_8 підтвердила і потерпіла. А тому він вирішив викликати працівників поліції. Проте ОСОБА_8 приїзду поліції не дочекалась, а кудись пішла. Моменту нанесення ударів він не бачив, проте вказав, що окрім розбитого носа в дівчини був набряк біля ока;

Оцінюючи показання свідка суд надає їм віри та вважає їх правдивими, оскільки вони доповнюються іншими доказами по справі.

Будучи допитаний в судовому засіданні, лікар судово-медичний експерт, ОСОБА_10 показав, що ним проводилась судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_7 , під час якого в потерпілої було діагностовано відмічені у висновку тілесні ушкодження. Повністю підтримав, складений ним висновок. При цьому відмітив, що діагностовані в потерпілої тілесні ушкодження могли утворитись, як від одного так і декількох ударів. Категорично відпости на таке питання не може.

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- заявою потерпілої ОСОБА_6 на ім`я начальника Стрийського РУП, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , яка 23.03.2021 р. близько 9.15 год. в ході словесного конфлікту спричинила їй тілесні ушкодження, шляхом завдання ударів кулаками по голові;

- висновком експерта № 55 від 19.04.2021 р. з якого вбачається, що у ОСОБА_6 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в лобно-скроневій ділянці голови зліва, синця на верхній та нижній повіках лівого ока, крововиливу майже на всьому протязі білкової оболонки лівого ока, синця та набряку м`яких тканин у виличній ділянці обличчя зліва, який частково поширювався на нижні відділи спинки носа зліва та щічну ділянку обличчя зліва; згідно записів представленої в експертизу медичної документації лікарями було діагностовано, закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеню, перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи та лівої стінки решітчастої кістки, перелом лівої кісточки носа, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для утворення при падінні з висоти власного росту і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;

Зазначений висновок судово-медичної експертизи проведено кваліфікованим експертом, належним чином аргументований, ґрунтується на ретельному дослідженні, зроблений на підставі діючого законодавства, містить відповіді на усі поставлені питання, фактичні дані, викладені у висновку, відносяться до справи і мають доказове значення. Тому даний висновок суд покладає в основу прийнятого рішення. Підстав для визнання висновку судово-медичної експертизи недопустимим доказом у суду немає.

- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 21.04.2021р., згідно якого, об`єктом огляду є територія біля будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду потерпіла ОСОБА_7 , показала місце де саме 23.03.2021 р. о 09.00год. в неї відбувся конфлікт з ОСОБА_8 , під час якого остання заподіяла їй тілесні ушкодження.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2021 р. з фототаблицею до нього з участю потерпілої ОСОБА_6 , при проведенні зазначеної слідчої дії потерпіла надала свідчення, де детально розповіла та показала на статистові, коли і при яких обставинах їй були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2021 р. з фототаблицею до нього з участю підозрюваної ОСОБА_5 , при проведенні зазначеної слідчої дії підозрювана розповіла та показала на статистові, коли і при яких обставинах, під час конфлікту нанесла удар потерпілій ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2021р., згідно якого, свідок ОСОБА_9 , за пред`явленими йому фотознімками, опізнав жінку, що зображена на фото під №3, яка 23.03.2021р. близько 09.00 год. на вул. Успенській в м. Стрий мала конфлікт з молодою дівчиною. Як встановлено на фото №3 зображена ОСОБА_5 ;

- дослідженим в ході судового розгляду фотознімками, що були зроблені потерпілою ОСОБА_6 , на яких зображено, побите обличчя потерпілої, зокрема, розбитий ніс, опухлості та посиніння, навколо правого ока.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченою та потерпілою, а тому знаходить винуватість обвинуваченої доведеною повністю.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої доведена повністю, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визначаючи міру покарання обвинуваченій по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як нею, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин по справі не встановлено.

Помякшуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин по справі не встановлено.

Враховується, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одна з яких являється дитиною інвалідом, хворіє, потерпіла при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе шляхом застосування до неї покарання у вигляді штрафу, яке буде для неї необхідне та достатнє.

Вирішуючи питання про цивільний позов і відшкодування збитків, суд виходить з того, що правопорушенням обвинуваченої потерпілій заподіяні матеріальні та моральні збитки, сума збитків є обґрунтованою, доведена в ході судового слідства, тому заявлений ОСОБА_6 цивільний позов підлягає задоволенню, однак частково.

Так, 01.06.2021 на адресу суду ОСОБА_6 подано цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заявлений позов мотивовано тим, що 23.03.2021 ОСОБА_5 їй заподіяно тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 55 від 19.04.2021 р. у неї виявлено тілесні ушкодження у

вигляді синця в лобно-скроневій ділянці голови зліва, синця на верхній та нижній повіках лівого ока, крововиливу майже на всьому протязі білкової оболонки лівого ока, синця та набряку м`яких тканин у виличній ділянці обличчя зліва, який частково поширювався на нижні відділи спинки носа зліва та щічну ділянку обличчя зліва; згідно записів представленої в експертизу медичної документації лікарями було діагностовано, закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеню, перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи та лівої стінки решітчастої кістки, перелом лівої кісточки носа, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для утворення при падінні з висоти власного росту і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Після отриманих тілесних ушкоджень, вона проходи лікування у Стрийської ЦРЛ, була скерована на комп`ютерну томографію голови консультувалась у лікаря отоларинголога та за власні кошти купувала медикаменти на загальну суму 5233,52 грн.

Крім того, неправомірними діями цивільного відповідача їй завдано і моральної шкоди, що полягає у фізичному болі, емоційному стресі, тривозі та страсі за своє здоров`я. Окрім цього внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень вона не могла тривалий час приступити до виконання трудових обов`язків, маючи знівечене обличчя, соромилась виходити на люди. Окрім цього на даний час вона перебуває у пригніченому психологічному стані, боїться сама виходити на вулицю щоб не зустріти ОСОБА_5 , яка погрожує їй та членам її сім`ї, а тому просить стягнути з ОСОБА_5 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд їх задоволити.

Цивільний відповідач ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги визнали частково, а саме просили позов у частині відшкодування матеріальних збитків - відшкодувати на суму, яка підтверджена чеками та медичною документацією, а у частині відшкодування моральної шкоди , просили відмовити у повному обсязі, оскільки такі не підтверджені жодними документами.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_5 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди заподіяння ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та причиновий

зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками, що настали, який підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої доведена, її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт спричинення ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

На підтвердження понесених матеріальних витрат, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копії квитанцій про купівлю ліків, проведення обстеження, на загальну суму 5233,52 грн грн., з яких 3973,52 грн. сума на придбання ліків, 860 грн - вартість проведеного КТ, 400 грн вартість обстеження у лікаря оторалинголога.

Однак задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги долучені до матеріалів справи цивільним позивачем копії квитанції, на загальну суму 2640,81 грн. оскільки такі безпосередньо свідчать про купівлю ліків, в квитанціях містяться відповідні посилання на необхідні препарати, які були придбані потерпілою ОСОБА_6 за період лікування у КНП «Стрийська ЦРЛ», що стверджується відповідною довідкою № 830 від 16.08.2021, а також квитанцію про оплату 860 грн. за проведення КТ обстеження та товарний чек на суму 400 грн. згідно якого оплачено консультацію лікаря отоларинголога.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що цивільний позов у частині стягнення матеріальної шкоди слід задоволити частково та стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 загальний розмір завданої матеріальної шкоди в сумі 3900,81 грн..

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, така перенесла фізичну біль, була госпіталізована, а також перебувала на амбулаторному лікуванні, що вплинуло на її звичайний спосіб життя, призвело до вимушених змін.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 слід стягнути 5 000 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Що стосується стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 витрат на адвокатські послуги у сумі 5 000 грн., то такі задоволенню не підлягають оскільки на підтвердження понесення таких витрат та їх розміру не долучено жодного належного та допустимого доказу,зокрема датального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанцій про оплату вказаних послуг.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3900 /три тисячі дев`ятсот/ гривень 81 коп..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5000 /п`ять тисяч/ грн. моральної /немайнової/ шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1