Справа № 562/1593/20
УХВАЛА

18.05.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

законного представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Мощаниця Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого 26.03.2012 Здолбунівським районним судом за ч.1 ст.121 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України

встановила:

в провадженні Острозького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152 КК України.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 24.01.2020 щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", без визначення розміру застави.

В подальшому, ухвалою Острозького районного суду від 23.03.2021 строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 було продовжено до 21.05.2021.

Станом на 18.05.2021 кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 не розглянуте.

До початку судового засідання прокурор подала суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та з огляду на те, що судове провадження по даному провадженню не закінчено та потребує часу для його всебічного і об`єктивного розгляду, просить продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід. Вказує, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились, а застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не зможе забезпечити його належної поведінки та запобігти вище вказаним ризикам.

Посилається на те, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та в разі доведення вини ОСОБА_6 , йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до15 років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.
Окрім того вказує, що існує ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків, оскільки він є вітчимом для потерпілої, проживав з нею та іншими членами родини однією сім`єю, а також перебуває в родинних відносинах зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Також прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та недоторканості особи, а тому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, останній зможе продовжити свою злочинну діяльність за умови обрання йому менш суворого запобіжного заходу, такого як домашній арешт.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, ухилення від виконання процесуальних рішень, просить продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпіла та її законний представник підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні не заперечили щодо обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.177-178 КПК України відносно особи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити, виходячи з такого.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду від 24.01.2020 щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", без визначення розміру застави.

В подальшому, згідно ухвали суду від 23.03.2021 запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою було продовжено.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України та із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років.
Окрім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований та усвідомлюючи тяжкість вчиненого, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, що свідчить про існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно судом встановлено, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілу та свідків у даному провадженні, з метою зміни ними показань на його користь, оскільки він є вітчимом для потерпілої, проживав з нею та іншими членами родини однією сім`єю, а також перебуває в родинних відносинах зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Також судом враховується, що ОСОБА_6 є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та недоторканості особи, що дає підстави вважати, що останній може знову вчинити нове кримінальне правопорушення та вказує на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились. В той же час, будь-яких доказів про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений і захисник не надали.

Нових обставин з приводу відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та доказів, що підтверджують вказані обставини обвинуваченим та його захисником не зазначено.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищезазначеним ризикам, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , оскільки жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити захист свідків та потерпілої в даному кримінальному провадженні від незаконного впливу стосовно них з боку обвинуваченого та гарантувати перебування обвинуваченого за місцем реєстрації та своєчасного прибуття до суду.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

При цьому колегія судддів вважає, що запобіжний захід обраний обвинуваченому відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, надає можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, підстави для продовження вказаного запобіжного заходу не відпали, а відтак існує необхідність у продовженні запобіжного заходу.

Аналізуючи при цьому в сукупності всі обставини справи, передбачені ст.178 КПК України з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, приходить до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слід продовжити та вважає, що обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, встановлені ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, не зменшились, що виключає можливість зміни обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

продовжити застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" строком на 60 днів до 16.07.2021 року до 20 год. 00 хв., без визначення розмі

ру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.
Головуюча Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3