У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали скарги ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову заступника начальника сектору дізнання Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 від 12.07.2021 року про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 14.05.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову заступника начальника сектору дізнання Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 від 12.07.2021 року про закриття кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 14.05.2021 року.

Заявник вважає, що кримінальне провадження закрито з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу, а тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 19.11.2021 було поновлено строки оскарження постанови як такі, що пропущені з поважних причин, відкрито провадження за скаргою, витребувано матеріали кримінального провадження.

В судове засідання скаржник та її захисник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, подали заяву про розгляд скарги в їх відсутності.

Заступник начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000466 від 14.05.2021 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебували матеріали кримінального провадження за №0000466 від 14.05.2021 за ч.1 ст.190 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР слугувала ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.05.2021 року, якою зобов`язано уповноважену особу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 19.04.2021.

12.07.2021 року заступник начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 постановив закрити кримінальне провадження, внесене 14.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

Підстав ухвалення вказаної постанови заступник начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у постанові не навів.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З аналізу наведених норм вбачається, що для прийняття рішення заступник начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 повинен був дослідити зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим, заступник начальник сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 не вжив всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності та повноти досудового розслідування. В матеріалах кримінального провадження не містяться даних про виконання слідчих дій, спрямованих на збирання доказів та встановлення фактів кримінального провадження.

Наведена обставина свідчить, що заступником начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Цими діями дізнавач порушив ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Ураховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова заступника начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 12.07.2021 є передчасною, винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст. 7, 22, 214, 218, 303-309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову заступника начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000466 від 12.07.2021 року скасувати.

Копію ухвали надіслати скаржнику для відома, а Ужгородському районному управлінні поліції ГУНП в Закарпатській області для виконання - продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000466.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25.11.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_7