ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1590/21

Провадження № 1-кп/568/131/21

"16" грудня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000210 (від 30.06.21р.) по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , туркмен, уродженець Республіки Туркменістан, громадянин Республіки Туркменістан, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судивий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:
30.06.21 р. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "Toyota corolla", р.н. НОМЕР_1 , рухаючись на 414 км + 500 м автомобільної дороги Київ-Чоп зі сторони м. Львів в напрямку м. Рівне, ділянка якої проходить в межах с.Ситне Дубенського р-ну Рівненської обл., перебуваючи на заокруглені вказаної автодороги ліворуч, в порушення вимог п. б п. 2.3 ПДР України, що затверджені Постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306, проявив неуважінсть до дорожньої обстановки, порушуючи вимоги п.п. 12.1, 12.4 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху у вказаній ділянці дороги щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю більше 50 км/год, яка заборонена в межах населеного пункту, не впорався з керуванням автомобіля, в результаті чого допустив його занос та виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулося заткнення із зустрічним сідловим тягачем марки "Daf xf 95.380", р.н. НОМЕР_2 , з напівпричепом марки "Trailorsyy 3Cx", р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті ДТП пасажири автомобіля Toyota corolla р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер під час надання медичної допомоги в КНП "Радивилівська ЦРЛ", ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Порушення ОСОБА_11 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням ДТП та настання суспільно- небезпечних наслідків.

Своїми діями, які виразились в порушенні ПДР особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Зазначили, що претезій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають. Просили звільнити обвинуваченого від покарання пов`язаного із позбавленням волі, відповідно до ст. 75 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорював фактичні обставини, місця, час та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.. 67 КК України - відсутні.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, враховуючи характер, обставини ДТП та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, тяжкі наслідки у вигляді загибелі двох людей, позицію потерпілих з даного питання, врахувавши пом`якшуючі обставини, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, враховуючи той факт, що обвинувачений неодноразово притягався до адмііністративної відповідальності за порушення ПДР, однак, висновки не зробив, допустив порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до загибелі двох людей, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше несудима; обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому; активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, злочин вчинено з необережності; враховуючи думку потерпілих, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

А відтак, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

У своєму рішенні Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Таким чином, призначене ОСОБА_12 покарання в межах санкції ч. 3 ст.286 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає таким, що повністю відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до п.9. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що ч.1 ст.75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

А відтак, суд вважає за недоцільне звільнення ОСОБА_6 від додаткового покарання у виді позбавлення керування транспортним засобом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з обвинуваченої в дохід держави 15102,56 грн. витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, ст. 84 КК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керування траспортним засобом на строк два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: автомобіль "Toyota corolla", р.н. НОМЕР_1 ; паперовий диск із тахографа, упакований до спеціального пакету ГСУ НПУ № INZ1056100 - повернути власнику; тягач DAF XF 95.380, р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом TRAILOR SYY 3СХ, р.н. НОМЕР_3 - залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 15102,56 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1