Справа № 367/4580/18
Провадження №1-і/367/3/21
УХВАЛА
Іменем України

06 жовтня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в порядку, передбаченому п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
в с т а н о в и в :
04 жовтня 2021 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У клопотанні прокурор просить: продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб. Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000628 від 01.04.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. У даному кримінальному провадженні ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді
тримання під вартою. У подальшому, строк дії вказаного запобіжного заходу продовжувався,
при цьому, такий строк спливає 10.10.2021, а суд позбавлений можливості
призначити судове засідання до його закінчення, у зв`язку з чим виникла
необхідність клопотати перед судом про продовження обраного відносно
ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлено, що 01.04.2018, приблизно о 03.30 год. ОСОБА_5 ,
перебуваючи біля підземного переходу по вул. Центральній, 6, в м. Ірпінь
Київської області, у ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих,
особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи та передбачаючи наслідки
своїх дій, умисно наніс два удари ножем в життєво-важливу ділянку тіла -
груди ОСОБА_6 , спричинивши останньому проникаючі колото-різані рани
грудної клітки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Таким чином, враховуючи те, що обставини, які стали підставами для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на даний час не змінились, строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу закінчується, а прийняти кінцеве рішення у кримінальному провадженні до цього часу не представляється можливим, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу. Необхідно врахувати, що однією з підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наявність обґрунтованого обвинувачення та постійне ухилення ОСОБА_5 від явок до суду.
Підставами для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення звернутися з клопотанням до суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, у кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 , не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від суду, що унеможливлює розгляд справи.
Крім того, встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою обвинувачений ОСОБА_5 , може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на покази потерпілого та свідків, а також схилити їх змінити покази на свою користь у майбутньому.
Також, виходячи із аналізу матеріалів кримінального провадження та характеризуючи матеріалів на обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор приходить до висновку про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний факт підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий 04.11.1995 року Бородянським районним судом Київської області за ст. 140 ч.2 КК України, вид покарання позбавлення волі строком 2 роки, останній раз 03.11.2000 року Ірпінським міським судом Київської області за ст.94 КК України до 10 років позбавлення волі, належних висновків не зробив, та усвідомлюючи протиправність своїх дій та невідворотність встановленого законом покарання за них, вчинив новий умисний злочин пов`язаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи. Дані обставини свідчать про схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення злочинів.
Також, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Підсумовуючи викладене, прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
04 жовтня 2021 року дане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 передане згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді ОСОБА_1 , на підставі п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити клопотання, захисник заперечила проти клопотання, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на відсутність правових підстав для задоволення клопотання, зокрема, відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачений підтримав позицію захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи із наступних підстав.
Згідно із пунктом 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строків тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого насильницького злочину, не одружений, працює на посаді завідуючого господарством в готелі «Акорн», має постійне місця проживання, відносно нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 10 жовтня 2021 року.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Щодо наявності обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає, що на теперішній час ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні на час розгляду справи судом.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, наявність судимості, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суддя приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.
Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.
Доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не містять відомостей про обставини, які не були враховані під час вирішення питання про обрання та продовження строку його дії під час досудового слідства та судового розгляду.
Виходячи з наведеного, суд продовжує дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки інший, більш м?який запобіжний захід не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків.
З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 199, 331 КПК України, п. 20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою обчислювати з 06 жовтня 2021 року по 04 грудня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1