Справа № 305/1585/20
Номер провадження 1-кп/305/217/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514 від 02.08.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовогозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, діючи умисно, спільно 02 серпня 2020 року близько 01 години 30 хвилин в АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та правоохоронних органів України, що супроводжувалося особливою зухвалістю до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, з метою самоутвердитися забралися на капот припаркованого службового спеціалізованого автомобіля марки "СКС" моделі "MOU-04MP" білого кольору із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 що належить Головному управлінню Національної поліції України, чим внаслідок своїх хуліганських дій спричинили в Закарпатській області матеріальних збитків на загальну суму 16900 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення, вказані в обвинувальному акті. Просить суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється, матеріальні збитки відшкодував у досудовому порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення, вказані в обвинувальному акті. Просить суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється, матеріальні збитки відшкодував у досудовому порядку.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а дії його вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене групою осіб; ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а дії його вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю вчинене групою осіб;

Цивільний позов заявлений представником потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином - залишити без розгляду, оскільки обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відшкодовано в добровільному порядку, до розгляду справи по суті, про що свідчить квитанція.

Судові витрати в розмірі 1797,95 гривні на залучення експерта відшкодовані в досудовому порядку.

Речові докази по справі одна пара взуття сірого кольору та два відрізки світлої дактилоскопічної плівки які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу знищити.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, що стосуються характеризуючих осіб обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у скоєнні інкримінованого їм злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні й відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, в добровільному порядку відшкодував завдану шкоду.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, в добровільному порядку відшкодував завдану шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та судових витрат.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом враховано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та судових витрат.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом враховано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України, обмеження волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням на них обов`язків, передбачених ч. 1 п. 1 п. 2 ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов заявлений представником потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином - залишити без розгляду.

Речові докази по справі одна пара взуття сірого кольору та два відрізки світлої дактилоскопічної плівки які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1