Ухвала
17 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 760/29638/21
провадження № 51-5883 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону суть наведених доводів в касаційній скарзі ОСОБА_4 зводиться до цитування текстів норм кримінального процесуального закону та непогодження з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року, яка відповідно до положень статей 310, 424 КПК не входить до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
При цьому, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не покликається на порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Крім того, як вбачається з мотивувальної частини касаційної скарги, ОСОБА_4 вказує на незаконність ухвали Київського апеляційного суду від 26 листопада 2021 року, якою як він вказує відмовлено у відкритті апеляційного провадження, проте згідно доданої ним до касаційної скарги копії вказаного судового рішення вбачається, що оскаржуваною ухвалою апеляційної інстанції, останньому повернуто його апеляційну скаргу із усіма доданими до неї матеріалами, чим допускає суперечність.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року, залишити без руху та надати йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3