Справа № 513/878/21
Провадження № 1-кп/513/85/21
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № № 0000655 від 20.06.2021 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Траповка, Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який відповідно до ст. 89 КК України не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року прокурор подав до суду клопотання, в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтував тим, що як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 20.06.2021 року приблизно о 22.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній з кімнат будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та те, що його дії, спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, використовуючи розкладний ніж, як знаряддя злочину, який заздалегідь взяв в іншій кімнаті за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою, взявши правою рукою за рукоятку, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 5 ножових ударів в різні частини тіла, а саме: в область задньо-правої ділянки грудної клітки, в область попереку з лівої сторони, в область шиї зліва та в ліву половину грудної клітки, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани лівої підщелепної ділянки; колото-різаної рани задньо-правої ділянки грудної клітки, проникаючої в праву плевральну порожнину, в проекції IX міжребір`я по задній пахвовій лінії з переломом X ребра та крововиливом в 9-10 сегменти правої легені; різаної рани грудної клітки зліва, в проекції V ребра по середньоключичній лінії; різаної рани лівої поперекової ділянки, в проекції остистого відростку III поперекового хребця по біляхребтовій лінії.

Ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньо - правої ділянки грудної клітки, проникаючої в праву плевральну порожнину, з переломом X ребра та крововиливом 9-10 сегменти правої легені, що привело до небезпечного стану - гемотораксу (скупченню рідкої крові в плевральній порожнині) та геморрагічної анемії по критерію небезпеки для життя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді різаних ран не були небезпечними для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років

Підставою застосування запобіжного заходу прокурор зазначає наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків в місті постійного проживання, не має постійного місця роботи; посередньо характеризується за місцем проживання; неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ст.94 КК України (в редакції 1960 року) - 9 років позбавлення волі та за ч.1 ст.185 КК України - 120 годин громадських робіт; потерпілий ОСОБА_6 є його пасинком, а свідок ОСОБА_7 - співмешканкою, що дає підстави вважати про наявність ризику, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків; перебуваючи на волі ОСОБА_5 може залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші протиправні діяння, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що прокурором не доведена наявність ризиків, зазначених у клопотанні, обвинувачений працював за наймом, має постійне місце проживання в с. Ярославка Білгород-Дністровського району Одеської області, потерпілий ОСОБА_6 був допитаний в судовому засіданні, що виключає можливість впливу на нього з боку обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 вересня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 17 вересня 2021 року до 16 листопада 2021 року, без визначення розміру застави.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до частин 1, 3 цієї ж статті під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно частин 1, 2 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як зазначено в обвинувальному акті ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Ризики, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , в даний час не зменшилися. Метою тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи те, що обвинувачений є не одруженим, не працює, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та постійного джерела доходів, суд вважає доведеним наявність ризику у вигляді спроби обвинуваченого переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи репутацію обвинуваченого наявні ризики можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у його вчиненні, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором доведено, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Станом на 11 листопада 2021 року судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта судом не завершено, судом не допитані всі свідки, а також обвинувачений, не досліджені письмові докази.

З огляду на вищевказані обставини суд не погоджується з доводами захисника та обвинуваченого щодо наявності підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадження, який стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 331, 177, 199, 369- 372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора задовольнити. Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор", починаючи з 10 листопада 2021 року до 09 січня 2022 року, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 09 січня 2022 року.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії ухвали, до Одеського апеляційного суду безпосередньо.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1