Справа №639/6217/21
Провадження№1-кп/639/495/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 17 червня 2021 року за №0000325 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 17.06.2021 року о 00 годин 00 хвилин, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, на території двору житлового будинку АДРЕСА_2 , став учасником сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше йому знайомим ОСОБА_5 .

Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого задуму, діючи умисно, проявляючи агресію, використовуючи в якості знаряддя злочину складний кишеньковий ніж, який перебував в нього у кишені, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати, та бажаючи їх настання, в ході обоюдної бійки з ОСОБА_5 , знаходячись в положенні стоячи напроти один одного, несподівано для останнього наніс один удар зазначеним ножом ОСОБА_5 в нижню третину ділянки живота.

В подальшому ОСОБА_4 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, припинив свої злочинні дії та з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_4 в результаті вищевказаних насильницьких дій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-1354/21 від 01.09.2021 спричинив потерпілому ОСОБА_5 проникаюче колото-різане поранення живота у нижньому його відділі ліворуч із ушкодженням за ходом ранового каналу тонкого кишковника та його брижі. Ця травма сформувалася внаслідок одноразової дії з достатньою силою гострим предметом із колюче-ріжучими властивостями поверхні, що травмувала. Таким міг бути й ніж із шириною клинка на рівні занурення приблизно 2 см. Керуючись «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., травма гр. ОСОБА_5 це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку ст. 135 КПК України, що відповідно до ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним до суду заяви просить розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу останнього.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання, розлучений.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п*ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2021 на майно, а саме: складений ніж довжиною 8 см. з ручкою червоного кольору, який визнано речовим доказом, та знищити його.

До набранням вироком законної сили продовжити у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків зазначених в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду від 17.08.2021 року, після набранням вироком законної сили дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1