СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/9387/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Київ
Слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині заборони користування ним та повернення тимчасово вилученого транспортного засобу, подане у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352,

ВСТАНОВИЛА:
До Святошинського районного суду міста Києва 25.11.2021 надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2021 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, а саме на транспортний засіб автомобіль марки «Subaru», моделі «Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , один ключ від автомобіля.
Дане клопотання ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що 12.04.2021 слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві проведено обшук у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Під час даного обшуку було вилучено автомобіль марки «Subaru», моделі «Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , один ключ від автомобіля, які належать ОСОБА_3 . Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2021 на вказане вилучене майно накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів. На даний час перешкоди у використанні даного автомобіля відсутні, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності. Крім того, даний автомобіль потрібен їй для перевезення малолітньої дитини до закладів освіти та охорони здоров`я, а також для забезпечення потреб батьків, похилого віку. Також автомобіль потрібен їй для роботи, це було важливою умовою при влаштуванні на роботу, оскільки головний офіс знаходиться у м. Черкаси, а вона проживає у м. Дніпро.
У судове засідання представник Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги, не з`явився, жодних клопотань на адресу суду не надходило.
Вислухавши думку учасників провадження, які вважали за можливе розглянути клопотання за відсутності представника Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаної особи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат клопотання підтримали та просили задовольнити.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити та зазначив, що даним автомобілем він не користується. У кримінальному провадженні щодо автомобіля вже проведені слідчі дії, під час яких нічого не виявлено.
Вислухавши доводи адвоката, дослідивши скаргу та долучені до неї додатки, слідча суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У судовому засіданні встановлено, що Святошинським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2021 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, накладено арешт на автомобіль марки «Subaru», моделі «Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , один ключ від автомобіля.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів, а саме унеможливлення приховування та відчуження майна.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на таке майно.
Крім того, матеріали провадження, на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, слідчий у судове засідання не прибув, додаткових доказів чи документів на спростування доводів клопотання ОСОБА_3 не надав, також не надав і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на даній стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що є необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб автомобіль марки «Subaru», моделі «Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , один ключ від автомобіля.
При цьому, слід зазначити, що прокурор, слідчий зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.
Слідча суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором, слідчим у судовому засіданні не наведено.
Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання ОСОБА_3 та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідча суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшла до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.
Аналіз наявних у розпорядженні слідчої судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.
Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту на транспортний засіб автомобіль марки «Subaru», моделі «Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , один ключ від автомобіля, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, та учасниками кримінального провадження в судовому засіданні. Крім того, слідчій судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Таким чином, слідча суддя дійшла до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 майном на підставі зазначених обставин, оскільки останньою доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Враховуючи наведене, слідча суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2021 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, оскільки не вбачає потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в частині заборони користування ним та повернення тимчасово вилученого транспортного засобу, подане у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2021 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за № 0003352, а саме на транспортний засіб автомобіль марки «Subaru», моделі «Legasy», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , один ключ від автомобіля, які належать ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголосити 24.12.2021 о 08 год. 00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1