У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2021 Справа №607/17130/21

(провадження № 1-кс/607/5693/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 01 липня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0001357 від 03 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді 24 вересня 2021 року надійшла вказана скарга ОСОБА_3 з матеріалами, подана його захисником адвокатом ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру від 01 липня 2021 року у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вручену йому у кримінальному провадженні №0001357 від 03 червня 2020 року

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначає, що слідчим не зібрано достатньої доказової бази у вчиненні ОСОБА_3 даного кримінального правопорушення, а тому підстави для повідомлення про таку підозру були відсутні. Крім цього, на думку сторони захисту, вказана підозра не відповідає вимогам ст. 277 КПК України щодо змісту письмового повідомлення про підозру. Також, слідчим належним чином не обґрунтовано складу злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_3 , в повній мірі не досліджено усіх обставин справи. Крім цього, на думку сторони захисту, дії ОСОБА_3 не підпадають під ознаки шахрайства, оскільки були спрямовані на укладення цивільно-правового договору, за який він частково розрахувався.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав із викладених у ній мотивів. Крім цього, зазначив, що у повідомленні про підозру від 01 липня 2021 року неправильно зазначено потерпілого ТОВ «Віконенко», а як убачається із матеріалів кримінального провадження вказане товариство не є потерпілим у цьому кримінальному провадженні. З урахуванням зазначеного, просив скаргу задовольнити, розгляд вказаної скарги проводити без участі підозрюваного.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 , заперечили щодо задоволення скарги, пояснили, що підозра обґрунтована, а помилка в зазначенні особи, якій було завдано шкоду даним кримінальним правопорушенням, дійсно була допущена, однак на даний момент, виправлена шляхом повідомлення ОСОБА_3 про зміну підозри від 27 вересня 2021 року.

Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу та додані до неї документи, надані в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків:

03 червня 2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0001357 за ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом того, що до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ФОП ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 , шляхом обману заволодів її майном на загальну суму 114030 та 113985 грн., чим завдав матеріальної шкоди на зазначену суму.

01 липня 2021 року підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому (шахрайство).

Постановою начальника слідчого відділення Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 09 липня 2021 року було змінено групу слідчих у даному кримінальному провадженні.

27 вересня 2021 року підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про зміну підозри у кримінального провадженні № 0001357 за ч. 2 ст. 190 КК України, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому (шахрайство).

Положеннями ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Регламентуючи можливість оскарження повідомлення про підозру в рамках судового контролю, КПК України не встановлює будь-яких правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру. Разом з тим, загальні положення кримінального провадження свідчать про те, що при вирішенні цього питання мають бути враховані:

1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах. Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом;

2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру. На підставі ч. 1 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру;

3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру. Оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру можна після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом (пункт 10 частини 1 статті 303 КПК);

4) функцію слідчого судді. Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК);

5) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею. З огляду на ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Виходячи із позиції сторони захисту, слідчий суддя досліджує представлені аргументи на предмет їх спроможності обґрунтувати скасування повідомлення про підозру та повідомлення про зміну підозри щодо ОСОБА_3 .

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відноситься слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в повідомленні про підозру ОСОБА_3 від 01 липня 2020 та повідомленні про зміну підозри від 22 вересня 2021 року вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, зі змісту вказаних повідомлень, вбачається, що в них логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо неправильного зазначення потерпілого у повідомленні про підозру від 01 липня 2021 року, слідчий суддя зазначає, що слідчим та прокурором дійсно було допущено помилку у зазначені потерпілого, що визнали прокурор та слідчий у судовому засіданні, однак вказану помилку було виправлено шляхом повідомлення ОСОБА_3 про зміну підозри від 27 вересня 2021 року.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.

Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Таким чином, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини 1 статті 276 КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Рівень такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. Натомість, доводи скарги сторони захисту стосуються питань доведеності вини, оцінки доказів та наявності складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваного. Проте, при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того, чи досягнуто стороною обвинувачення стандарт переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру.

У зв`язку із цим, наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повинна досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування (переконання).

На переконання слідчого судді, зібрані в кримінальному проваджені № 0001357 від 03 червня 2020 року на момент повідомлення про підозру від 01 липня 2021 року та повідомлення про зміну підозри від 27 вересня 2021 року докази в їх сукупності відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК України.

Таким чином, на думку слідчого судді, дана скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає.

З наведеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 01 липня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0001357 від 03 червня 2020 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1