Номер провадження: 11-кп/813/905/22
Номер справи місцевого суду: 500/3453/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.01.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши на відповідність вимогам статей 392, 396 КПК України апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року про відмову у зміні запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні №0000826 від 02.11.2013 року, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судузахисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з застави в розмірі 112 000 грн. на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків передбаченихч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіривши зміст апеляційної скарги та матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить висновку про таке.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал суду, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію Конституційний припис закріплений в п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.

Встановлено, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК Україн.

При цьому, положеннями Кримінального процесуального кодексу України не визначена можливість оскарження ухвали суду про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, що регламентовано ст. 392 КПК України, яка передбачає лише можливість оскарження ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, оскаржувана постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року про відмову у зміні запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні №0000826 від 02.11.2013 року, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України не може бути оскаржена в апеляційному порядку, томуу відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись статтями 392, 399 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року про відмову у зміні запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні №0000826 від 02.11.2013 року, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2