СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/1/22
Провадження № 1-кп/684/12/2022
ВИРОК
іменем України
21 лютого 2022 року смт Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 0000142, внесенного 12 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Завадка Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий:
1. 03.08.2004 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.188, ч.2 ст.185, ст.304, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
2. 23.02.2010 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
3. 24.02.2015 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді 5 років 20 днів позбавлення волі;
4. 03.06.2015 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, в силу ч.4 ст.70 КК України шляхом складання вироків по вироку Ізяславського районного суду від 24.02.2015; 20.11.2019 року звільнений з Райковецької виправної колонії №78 по відбуттю строку покарання;
5. 15.12.2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської областіза ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, 27.08.2021 року звільнений з Івано-Франківської установи виконання покарань №12 по відбуттю строку покарання;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Стара Синява зазначене кримінальне провадження,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності.
Так, 11 грудня 2019 року біля 19 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи поряд із багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_2 , помітив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із якого вирішив вчинити крадіжку. В цей же час та місці ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до зачинених на запірний пристрій водійських дверей, задля подолання перешкоди, проник до сховища, а саме салону автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , звідки умисно, таємно, повторно викрав автомагнітолу марки «SHATLE» вартістю 400 гривень, дві флеш карти об`ємом 16 Gb вартістю 75 гривень за одну одиницю та в сумі 150 гривень, подарунковий ніж вартістю 200 гривень та електричну кутову шліфувальну машинку марки «Stern» моделі «AustriaAG125F» вартістю 495 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнову шкоду на суму 1245 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у інше сховище, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною третьою статті 185 КК України.
30 грудня 2021 року між начальником Старосинявського відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту вказаної угоди ОСОБА_7 під час судового розгляду беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та сторони погодилися на призначення ОСОБА_7 покарання за частиною третьою статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Під час судового розгляду прокурор підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до частин другої, четвертої статті 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК України, що відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. З долученої до матеріалів кримінального провадження письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 від 28 серпня 2021 року, суд встановив, що останній надав письмову згоду на укладення між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором угоди про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені частиною другою статті 473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Згідно з положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який є працездатним, осіб на утриманні немає, за місцем відбування останнього покарання характеризується посередньо, під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, відшкодування шкоди в повному обсязі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, в тому числі проти власності, за які відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, належних висновків з цього не зробив, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує із обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.
Окрім того, з огляду на те, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально, з метою забезпечення виконання вироку на підставі пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК України суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, до набрання вироком законної сили слід продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись статями 100, 124, 368,370,373, 469, 473-475, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Старосинявського відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 30 грудня 2021 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 30 грудня 2021 року до дня набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою.

Речовий доказ електричну кутову шліфувальну машинку марки «Stern»моделі «AustriaAG125F», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому, як власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1