Справа № 296/9724/21
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000501 від 13.11.2021 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням та просить накласти арешт на кашкет, куртку, штани, кросівки, дозвіл на зброю № НОМЕР_1 «Д» від 26.04.2008 року, мобільний телефон «Ксіомі Редмі». рушниця «Ата Армс Нео» 12 кал. № НОМЕР_2 , патронтаж, один патрон 12 кал., з метою збереження речових доказів, так як вказані речі є речовими доказами по кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Всупереч вимог ст.171 КПК України слідчим до клопотання не додано доказів, що майно, на яке він просить накласти арешт визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що зазначено у клопотанні.

Також слідчим не зазначено власника майна за участю якого відповідно до ч.1 ст.172 КПК України має розглядатись клопотання, та кому і на якій правовій підставі воно належить. Також клопотання не містить контактні дані власника (володільця) майна, що унеможливлює розгляд клопотання у строки, визначені КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає, а додані до клопотання документи не завірені належним чином, що позбавляє слідчого суддю можливості їх оцінки відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України, у тому числі, з точки зору достовірності та з`ясування дійсності відомостей, викладених у них.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.64-2, 98, 99, 132, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000501 від 13.11.2021 року про арешт майна повернути слідчому для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1