Справа № 609/452/20
Провадження № 1-кп/602/35/2021
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2021 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретар - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисника обвинувачених - ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці кримінальне провадження № 0000058 про обвинувачення:

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, депутатом не являється, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, -
ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, депутатом не являється, освіта середня, студента ДНЗ «Шумське ПТУ», не працюючого, раніше не судимого,-
ч.3 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , в середині березня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, який перебував на території власного господарства, що розташоване в с.Матвіївці Шумського району Тернопільської області, виник злочинний умисел на втягнення неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в злочинну діяльність.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у середині березня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибув спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підводі на територію гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», де діючи всупереч вимог ст.10 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III (із змінами та доповненнями), згідно якої держава здійснює захист дітей від усіх форм насильства, залучення до вчинення злочинів тощо, посягаючи на основні принципи суспільного виховання неповнолітніх у сфері морального розвитку і виховання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_5 , є неповнолітнім, переслідуючи власний корисливий мотив, шляхом психічного впливу на неповнолітнього, який виразився у попередній домовленості на таємне викрадення чужого майна та переконанні у безкарності за вчинення злочину, впливаючи на його свідомість, переконавши у необхідності та вигідності скоєння злочину, викликав в останнього бажання вчинити разом з ним крадіжку насіння гречки із гаражних приміщень № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які розташовані по АДРЕСА_1 . Далі, того ж дня, у вечірню пору доби, ОСОБА_4 за наслідками переконання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вчинення злочину, діючи спільно за попередньою змовою, перебуваючи на території гаражних приміщень, які на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проникли в приміщення гаражів під № 4, 5, де, набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції загальною вагою 400 кілограм, що належить ОСОБА_8 , почергово перенесли їх на підводу, запряжену одним конем та залишили місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на виконання єдиного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 28 березня 2020 року, приблизно о 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що їхні незаконні дії залишились не поміченими, прибули на підводі на територію гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проникли в приміщення гаражів під № 4, 5, де набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції, загальною вагою 450 кілограм, що належало ОСОБА_8 , почергово перенесли їх на підводу, запряжену одним конем та залишили місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , у середині березня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, який перебував на території власного господарства, що розташоване в с.Матвіївці Шумського району Тернопільської області, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме насіння гречки із гаражних приміщень № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 та належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у середині березня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, прибули на підводі на територію гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проникли в приміщення гаражів під № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , де набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції, загальною вагою 400 кілограм, що належало ОСОБА_8 , почергово перенесли їх на підводу, запряжену одним конем та залишили місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, на виконання єдиного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 28 березня 2020 року, приблизно о 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи що їхні незаконні дії залишились не поміченими, прибули на підводі на територію гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проникли в приміщення гаражів під № НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , де набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції, загальною вагою 450 кілограм, що належало ОСОБА_8 , почергово перенесли їх на підводу, запряжену одним конем та залишили місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, на виконання єдиного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 31 березня 2020 року, приблизно о 20 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи що його незаконні дії залишились не поміченими, прибув на підводі на територію гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проник в приміщення гаражів під № 4, 5, де набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції загальною вагою 425 кілограм, що належить ОСОБА_8 , почергово помістив їх на підводу, запряжену одним конем, залишив місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_8 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 31454.25 грн. (тридцять одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири гривні, двадцять п`ять копійок).

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.304 Кримінального кодексу України, тобто втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 в середині березня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за наслідками переконання ОСОБА_4 на вчинення злочину у неповнолітнього ОСОБА_5 , які прибули на підводі на територію гаражних приміщень, що розташовані по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме насіння гречки із гаражних приміщень № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які розташовані по АДРЕСА_1 та належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , у середині березня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проникли в приміщення гаражів під № 4, 5, де набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції загальною вагою 400 кілограм, що належало ОСОБА_8 , почергово перенесли їх на підводу, запряжену одним конем та залишили місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на виконання єдиного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 28 березня 2020 року, приблизно о 20 годин 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , усвідомлюючи що їхні незаконні дії залишились не поміченими, прибули на підводі на територію гаражних приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належать ТОВ «ШУМСЬК АГРО», діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії не будуть поміченими іншими особами, шляхом зняття металевого дроту на вхідних дверях, проникли в приміщення гаражів під № 4, 5, де набравши в 10 мішків насіння гречки сорту «Дикуль» першої репродукції загальною вагою 450 кілограм, що належало ОСОБА_8 , почергово перенесли їх на підводу, запряжену одним конем та залишили місце скоєння злочину, маючи таким чином можливість розпоряджатися викраденим майно

Внаслідок злочинних дій неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 20969.05 грн. (двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень п`ять копійок).
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
27 вересня 2021 року між прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000058, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Лановецького районного суду Тернопільської області за адресою: м.Ланівці, вул.Шкільна,7 Тернопільської області, укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 надав прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.304 КК України.
Крім того, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.304 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.304 КК України - у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України, зокрема: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України роз`яснені ОСОБА_4 та йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_8 , вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 304 Кримінального кодексу України, тобто втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена 27 вересня 2021 року, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, його особу. Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

27 вересня 2021 року між прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000058, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Лановецького районного суду Тернопільської області за адресою: м.Ланівці, вул.Шкільна,7 Тернопільської області, укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 надав прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України, зокрема: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України роз`яснені ОСОБА_5 та йому зрозумілі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена 27 вересня 2021 року, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, його особу. Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
В ході досудового розслідування проведено судову товарознавчу експертизу вартістю 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 80 коп (висновок експерта

№6/1-427/20 від 23 квітня 2020 року), які підлягають стягненню в користь держави із обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках, тобто, по 326.90 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити укладену 27 вересня 2021 року між прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_11 угоду про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч.1 ст.304 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити укладену 27 вересня 2021 року між прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_12 угоду про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в користь держави в рівних частках судові витрати по справі в розмірі 653.80 грн за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №6/1-427/20 від 23 квітня 2020 року) - по 326 (триста двадцять шість) грн. 90 коп. з кожного.

Даний вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1