Справа № 127/3812/21
Провадження № 1-кп/127/187/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження №0000483 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вербка Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого не офіційно різноробочим, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
та по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець, с. Уладівка Літинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого кур`єром в ТОВ «АБ-ОВО», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2020 близько 19.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживали слабоалкогольні напої біля гуртожитку № НОМЕР_1 Державного професійно-технічного навчального закладу «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище», що знаходиться по вул. Стрілецька, 3, м. Вінниці та побачили малознайомих їм неповнолітніх студентів першокурсників ДПТНЗ «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище», а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 демонструючи свою зверхність, безпричинно, з хуліганських спонукань почали чіплятись до ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 , ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у безпідставному чіплянні до неповнолітніх студентів, погрожуючи побиттям наніс потерпілому ОСОБА_9 удар правою рукою в область лівої щоки, після чого ОСОБА_9 втік у приміщення гуртожитку.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1286 від 03.12.2020, у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження: в ділянці кута нижньої щелепи зліва синець овальної форми. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 належать до легких тілесних ушкоджень, (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можуть відповідати терміну події 28.11.2020.
В свою чергу ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у безпідставному чіплянні до неповнолітніх студентів, погрожуючи побиттям схопив ОСОБА_8 за плече та відвівши за гуртожиток наніс потерпілому ОСОБА_8 , удар правою рукою в область лівої щоки, потім удар своєю головою в область лоба потерпілого та взяв правою рукою за шию ОСОБА_8 і почав його придушувати.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1287 від 03.12.2020, у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: синці в ділянці кута нижньої щелепи зліва, на передній поверхні шиї зліва, травматичний скол частини коронки паталогічно зміненого 6-го зуба зліва на нижній щелепі. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення можуть відповідати терміну події 28.11.2020.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Пояснив суду, що дійсно 28.11.2020 на території Вінницького міжрегіонального вищого професійного училища виникла конфліктна ситуація у його товариша ОСОБА_6 із першокурсниками. Підійшовши до останніх, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що він також в даному конфлікті приймав участь, а саме наніс удар ОСОБА_9 , про що він наразі дуже шкодує. Просив суд суворо його не карати, оскільки висновки для себе зробив.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України визнав в повному обсязі. Зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті щодо вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомив обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілі відповідають дійсності. ОСОБА_6 запевняв суду, що він щиро кається у вчиненому. Просив суд суворо не карати його, оскільки висновки для себе зробив.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив суду, що того дня 28.11.2020 ближче до вечора він грав волейбол разом з друзями біля гуртожитку Вінницького міжрегіонального вищого професійного училища, серед яких був і ОСОБА_8 . Коли м`яч відлетів за межі ігрового поля, він пішов забрати м`яч біля ОСОБА_6 , який почав словесний конфлікт, спричинивши моральний тиск на потерпілого ОСОБА_9 . Із застосуванням нецензурної лайки, ОСОБА_6 висловлював претензію до потерпілого, що останній звертався в його адресу без поваги, як до старшокурсника. В цей час ОСОБА_6 замахнувся рукою аби нанести удар потерпілому, однак останній ухилився. Обвинувачений ОСОБА_6 запропонував потерпілому відійти за гуртожиток та розібратись в даній ситуації, однак потерпілий ОСОБА_9 відмовився йти з ОСОБА_6 . В цей час до них підійшов ОСОБА_5 , який стояв неподалік, приблизно на відстані близько 5 метрів, та наніс один удар потерпілому по обличчю. Після вказаних подій ОСОБА_9 побіг до приміщення гуртожитку та подальші обставини йому не відомі.
Згідно заяви потерпілого ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_11 від 14.09.2021 будь-які претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутні, у зв`язку з відшкодуванням шкоди в повному обсязі. Просили суворо не карати обвинувачених.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повідомив суду, що він є студентом другого курсу Вінницького міжрегіонального вищого професійного училища. 28.11.2020 він грав волейбол разом з друзями на території училища. Коли ОСОБА_9 побіг за м`ячем, який відлетів до сходів у приміщення, він мав якусь розмову з ОСОБА_6 . Останній висловлювався спочатку до ОСОБА_9 , потім і до ОСОБА_8 зневажливо, повідомивши, що вони першокурсники: «Мають прати шкарпетки старшокурсникам, і т.д.». Після чого підійшов ОСОБА_5 , який намагався відвести потерпілих вбік аби розібратись з останніми. ОСОБА_6 сказав ОСОБА_5 аби останній не чіпав першокурсників. Однак після їх розмови ОСОБА_6 почав вести ОСОБА_8 за гуртожиток, почав вести себе агресивно, де потім наніс удар по обличчю рукою в його ліву частину, після чого ОСОБА_6 наніс удар своєю головою в голову потерпілого, а потім душив пальцями за шию, а саме за кадик. В цей час підбіг інший товариш потерпілого ОСОБА_12 та розборонив їх, відтягнувши ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_8 в цей час пішов до гуртожитку.
На адресу суду 18.08.2021 надійшла заява за підписом потерпілого ОСОБА_8 , його законного представника та адвоката ОСОБА_13 , про те, що потерпілий ОСОБА_8 примирився з обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 претензій до обвинувачених немає. Потерпілий просив суворо не карати обвинувачених.
Суд ретельно дослідив усі письмові докази надані стороною обвинувачення як докази вини обвинувачених.
Згідно витягу з ЄРДР від 21.12.2020 внесено відомості 02.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України 02.12.2020 із заявою звернувся неповнолітній ОСОБА_8 , який просив прийняти міри до невідомої особи, яка 28.11.2020 по АДРЕСА_1 спричинила йому та його товаришу ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Відповідно до витягу з ЄДРДР від 20.01.2021 внесено відомості 02.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення правова кваліфікація якого визначена за ч. 2 ст. 296 КК України.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1287 від 03.12.2020 у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: синці в ділянці кута нижньої щелепи зліва, на передній поверхні шиї зліва, травматичний скол частини коронки паталогічно зміненого 6-го зуба зліва на нижній щелепі. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення можуть відповідати терміну події 28.11.2020.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1286 від 03.12.2020, у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження: в ділянці кута нижньої щелепи зліва синець овальної форми, Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_9 належать до легких тілесних ушкоджень, (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можуть відповідати терміну події 28.11.2020.
Також судом були досліджені протоколи пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 16.12.2020, згідно яких потерпілі впізнали серед наданих для огляду фото, на яких зображені обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд вважає, що докази, які підтверджують винуватість обвинувачених є належними та допустимими, та були отримані у рамках закону.
Проаналізувавши показання обвинувачених, які повністю визнали вину, вказали на всі обставини вчинення ними інкримінованого їм кримінального правопорушення, що повністю узгоджуються із обставинами обвинувального акту, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України доведена повністю.
Покази обвинувачених повністю узгоджуються із показаннями потерпілих, які також узгоджуються з іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи та оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 2 статті 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 2 статті 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.
Згідно вимоги Київського відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_5 вбачається, що останній є особою раніше не судимою.
Відповідно до характеристики директора ДПТНЗ «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище» ОСОБА_5 був студентом даного закладу з 01.09.2017 по 30.06.2020. Під час навчання проживав у гуртожитку. За систематичні порушення правил проживання на початку II семестру 2 курсу був виселений з гуртожитку. За проханням батьків, що зумовлене важким матеріальним становищем сім`ї, клопотання майстра в/н станом на 01.09.2019-2020 н. р. йому було надано місце в гуртожитку, але вже у жовтні він був повторно виселений через недотримання правил проживання. ОСОБА_5 мав підвищений ступінь емоційної збудливості. У складних ситуаціях - імпульсивний. Часто емоційно неврівноважений.
Згідно довідки КП «ВОНД» «Соціотерапія» № 3868 від 07.12.2020 року ОСОБА_5 , на диспансерному наркологічному обліку у даній установі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/6099 від 29.12.2020 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та стат. відділу станом на 08.12.2020 не значиться.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.
Згідно вимоги Київського відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 вбачається, що останній є особою раніше не судимою.
Відповідно до характеристики директора ДПТНЗ «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище» ОСОБА_6 був студентом даного закладу з 2014-2017 роках. На початку навчання зарекомендував себе як сформований, із дорослими поглядами на життя юнаком. Займався в спортивній секції та показував гарні результати. Згодом його поведінка змінилася: постійні суперечки з викладачами та вихователями, агресивність стосовно ровесників, порушення дисциплін. За постійне недотримання розпорядку та правил проживання в гуртожитку був виселений з нього. Через це 2019-2020 н. р. проживав на квартирі.
Відповідно до характеристики від 24.09.2021 № 650 директора ТОВ «АБ-ОВО» ОСОБА_14 виданої на ім`я ОСОБА_6 , останній перебував на стажуванні на посаду кур`єра з 27.08.2021 по 22.09.2021, зарекомендував себе як старанний та пунктуальний працівник, вчасно виконував завдання, сумлінно ставився до поставлених завдань, чим заслужив авторитет та довіру серед працівників. В даному товаристві з 23.09.2021 працевлаштований на посаду кур`єра.
Згідно довідки-характеристики №4 від 10.06.2021 Іваніської сільської ради Вінницької області, ОСОБА_6 проживає по АДРЕСА_3 . За час проживання в селі характеризується позитивно, будь-яких скарг на останнього не надходило. До складу сім`ї ОСОБА_6 входить мати, батько та сестра.
Згідно довідки КП «ВОНД» «Соціотерапія» №3869 від 07.12.2020 року ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №29/6097 від 29.12.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 08.12.2020 року не значиться.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є особами раніше не судимими. Судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Прийнято до уваги відсутність у потерпілих претензій до обвинувачених, а також те, що потерпілі не наполягли на суворому покаранні для обвинувачених.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо обвинувачених необхідно та доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 296 КК України, у виді обмеження волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Судом було досліджено протокол затримання від 11.06.2021, згідно якого ОСОБА_5 було затримано 11.06.2021 року о 10.00 год. на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2021. Досліджено протокол затримання від 11.06.2021, згідно якого ОСОБА_6 було затримано 11.06.2021 року о 10.15.год. на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2021.
А також ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2021 року, згідно якої до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави.
Судом було досліджено довідку ДУ «Вінницька установа відбування покарань (№1) від 22.07.2021 року згідно якої встановлено, що 15.06.2021 року ОСОБА_5 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 22 700 грн. А також, судом було досліджено довідку ДУ «Вінницька установа відбування покарань (№1) від 21.07.2021 року згідно якої встановлено, що 14.06.2021 року ОСОБА_6 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 22 700 грн.
Відтак, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у строк покарання підлягає зарахуванню період їх тримання під вартою під час судового розгляду, відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України, із розрахунку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі за період з 11.06.2021 року по дату звільнення їх з під-варти після внесення застави.
Запобіжний захід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді застави, та скасувати після набрання вироком законної сили.
Заставу у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, внесену ОСОБА_15 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області згідно квитанції № 0.0..1 від 14.06.2021 за ОСОБА_5 , повернути заставодавцю ОСОБА_15 , після набрання вироком суду законної сили.
Заставу у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, внесену ОСОБА_16 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області згідно квитанції № 56436050 від 14.06.2021 за ОСОБА_6 , повернути заставодавцю ОСОБА_16 , після набрання вироком суду законної сили.
Речові докази, процесуальні витрати в межах даного кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65-67, 70, 75, 76, 296 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 строк тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі з 11.06.2021 по 15.06.2021 включно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді застави, та скасувати після набрання вироком законної сили.
Заставу у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, внесену ОСОБА_15 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області згідно квитанції № 0.0..1 від 14.06.2021 за ОСОБА_5 , повернути заставодавцю ОСОБА_15 , після набрання вироком суду законної сили.
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 строк тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі з 11.06.2021 по 14.06.2021 включно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді застави, та скасувати після набрання вироком законної сили.
Заставу у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, внесену ОСОБА_16 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області згідно квитанції № 56436050 від 14.06.2021 за ОСОБА_6 , повернути заставодавцю ОСОБА_16 , після набрання вироком суду законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: