Справа № 204/368/21
Провадження № 1-кп/204/330/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0001620 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта від 07 грудня 2021 року та про залишення його без розгляду у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. В обґрунтування клопотання вказав, що уточнений обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування не відповідає чинному Кримінальному процесуальному кодексу, оскільки дана зміна обвинувального акту не є первинною, а зазначені зміни фактично значно різняться від зазначеного первинного обвинувального акту, та впливають на позицію захисту, тим паче, обставини подій були змінені прокурором вже після допиту, як свідків обвинувачення, так і свідків захисту, що загалом порушує положення п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України та змушує сторін повторно викликати своїх свідків за для перевірки часу та місця можливого злочину з огляду матеріалів даного кримінального провадження. На першій сторінці обвинувального акта, за непередбачених чинними положеннями КПК України, після анкетних даних обвинуваченого зазначений перелік кримінальних проваджень про судимість та звільнення від відбування покарання. Також, разом із вказаними вище відомостями, серед анкетних даних було зазначено: «малолітніх дітей на утриманні не маючий». Вказані відомості про наявність судимості, всупереч ст. 291 КПК України зазначені лише з метою формування попередньо негативного переконання суду стосовно особи обвинуваченого. Крім того, наявність серед анкетних даних переліку будь-яких кримінальних проваджень, де його підзахисний є обвинуваченим, або визнаним винним у вчиненні злочину, та тих кримінальних проваджень, які жодним чином не мають відношення до даного кримінального провадження, свідчить про упереджене відношення до його підзахисного прокурора, що затвердив обвинувальний акт. Також, вказане принижує честь і гідність його підзахисного, оскільки в межах наведених кримінальних проваджень його підзахисного взагалі ще не визнано винним, а обвинувальні акти лише направлено до суду. Окремо зауважує, що зазначення в анкетних даних його підзахисного відомостей про наявність або відсутність будь-яких стійких соціальних зв`язків у його підзахисного з тією метою формування передчасної оцінки особи його підзахисного судом. В обвинувальному акті не дотримано часові строки складання обвинувального акта та не вручений змінений реєстр матеріалів досудового розслідування, що є порушенням норм КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти заявленого клопотання та просив в задоволенні відмовити, оскільки дане клопотання тільки затягує судовий процес. Даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. ст. 338, 341 КПК України. Що стосується змінення реєстру, то у даному кримінальному провадженні реєстр не змінювався і ст. 338 КПК України не передбачає зміни реєстру матеріалів досудового розслідування, тому просить дане клопотання не задовольняти.
Заслухавши думку учасників підготовчого засідання, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження в межах вирішення клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.
В силу ч.ч.1, 2 ст. 9 КПК України, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інша службова особа органів державної влади під час кримінального провадження зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а прокурору, керівнику органу досудового розслідування, слідчому належить всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частинами 1 та 2 ст. 338 КПК України передбачено, що з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог ст. 341 КПК України складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Тобто, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, у тому числі після допиту свідків, прокурор має право змінити обвинувачення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Положення ст. ст. 91,92 КПК України встановлюють, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, наряду з іншим, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат та обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, обов`язок доведення яких покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Процесуальним рішенням яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є саме обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Зазначеною вище статтею передбачений перелік відомостей, відсутність яких може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору, однак обставини, зазначені в клопотанні захисника ОСОБА_5 не відносяться до їх переліку, а тому наявність додаткових анкетних даних, до яких можливо віднести й відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, а також зазначення про відсутність на утриманні малолітніх дітей не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Тобто доказування обставин, які характеризують особу, чинним законодавством покладено на прокурора і прокурор в свою чергу може зазначити в обвинувальному акті відомості, які характеризують особу, а оцінку даних доказів відповідно до положень ст. 94 КПК України, здійснює суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Більш того, суд звертає увагу, що судом вже досліджувались письмові докази, у тому числі і докази, що характеризують особу обвинуваченого, а тому доводи захисника щодо формування попередньо негативного переконання суду стосовно особи обвинуваченого не заслуговують до уваги.

Крім того, як вбачається з кримінального провадження в обвинувальному акті зазначені анкетні відомості ОСОБА_6 , зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, дата і місце народження, місце проживання, реєстрації, громадянство, попередня судимість, тому, суд вважає, що відсутні порушення вимог ст. 291 КПК України обставини, на які посилається захисник ОСОБА_5 у своєму клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору.
Що стосується посилання захисника ОСОБА_5 про те, що в обвинувальному акті не дотримано часові строки складання обвинувального акта та не вручений змінений реєстр матеріалів досудового розслідування, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, тобто лише на стадії досудового розслідування складається реєстр матеріалів досудового розслідування, а дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, даний обвинувальний акт містить усі відомості, що передбачені ч.2 ст. 291 КПК України.
З огляду на наведене, суд знаходить, що зазначені в у клопотанні захисника ОСОБА_5 обставини не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Таким чином, судом встановлено, що вказаний обвинувальний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 290,291,369,371,372,376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта від 07 грудня 2021 року та про залишення його без розгляду у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1