Справа № 487/212/22
Провадження № 1-кп/487/454/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001015 від 25.11.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва Миколаївської області, українки, громадянки України, має професійно-технічну освіту, заміжня, має двох неповнолітніх дітей 2007 та 2017 років народження, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 24.11.2021 року приблизно о 13:30 годині, перебуваючи в приміщенні торгового залу ТЦ «Фокстрот», який розташований за адресою: місто Миколаїв, проспект Центральний, 27-Б, таємно шляхом вільного доступу викрала жіночу кофту чорного кольору, яка була одягнена на манекен (який стояв біля магазину «ROXI») та перебувала у володіння ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 321 гривня 25 копійок.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала, з кваліфікацією погодилася та пояснила, що вона дійсно 24.11.2021 року приблизно о 13:30 годині, перебуваючи в приміщенні торгового залу ТЦ «Фокстрот», який розташований за адресою: місто Миколаїв, проспект Центральний, 27-Б, таємно викрала жіночу кофту чорного кольору, яка була одягнена на манекен. Викрадене майно ОСОБА_4 повернула, у вчиненому щиро розкаялася.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а також визнала всі фактичні обставини його вчинення, учасники процесу не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), при обставинах, викладених у вироку, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані щодо особи обвинуваченої, яка раніше не засуджувалася, заміжня, має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_6 діяння, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний проступок, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливе без ізоляції її від суспільства із призначенням покарання у вигляді громадських робіт, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/15944-ТВ від 02.12.2021 року у сумі 1372 (тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.
Речовий доказ: жіночу кофту чорного кольору, передану до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №2095, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-21/15944-ТВ від 02.12.2021 року у сумі 1372 (тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 копійок.
Речовий доказ: жіночу кофту чорного кольору, передану до камери зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №2095, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1