Справа № 136/1362/21
провадження №1-кп/136/97/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 19.07.2021, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скитка Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, освіта повна професійно-технічна, проживає у незареєстрованому шлюбі, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
04.07.2021, у вечірню пору, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в своєму домогосподарстві, яке розташоване в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що на території автомобільного парку колишнього КСП «Україна», що розташований в с. Зозів, вул. Яркіна, 19, Липовецької ОТГ Вінницької області, зберігається не розпайоване майно спілки пайовиків, вирішив здійснити з вказаної території крадіжку металобрухту.
У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , 04.07.2021 біля 21:00 год., прийшов до вищевказаної території, яка огороджена металевим парканом. Обійшовши з тильної сторони до місця де огорожа була пошкоджена, ОСОБА_3 , усвідомлюючи той факт, що він проникає на територію, яка призначена для зберігання майна (сховище), пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, проник всередину, де підійшов до металевої конструкції (котка землеподрібнювача КЗК -6, який не придатний для використання за призначенням) та за допомогою слюсарних ключів від`єднав металевий вал, який кріпився до металевої рамки даного приладу.
Після цього ОСОБА_3 зняв з валу металеві котки в кількості 13 шт. та разом з валом, загальною вагою 350 кг, по черзі виніс з вказаної території та заховав у чагарниках неподалік.
У подальшому, 05.07.2021, близько 04:00 год., ОСОБА_3 приїхав на гужовій повозці до місця, де він сховав викрадені речі та погрузив їх на даний транспортний засіб, після чого цього ж дня перевіз у м. Липовець на пункт прийому металобрухту. Такими своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2180, 50 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою поєднана із проникненням у сховище.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Розкаявся у вчиненому, запевнив, що зробив для себе відповідні висновки, просив не призначати йому занадто суворе покарання.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, утім надав заяву, в якій вказав, що претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання поклався на розсуд суду, розгляд кримінального провадження просив проводити за його відсутності.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою поєднана із проникненням у сховище.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, зробив належні висновки, проживає у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_7 , якого виховує, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України,судом не встановлені.
Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, мети кари, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, а також з урахуванням позиції потерпілого щодо призначення покарання, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі на певний строк.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.
При цьому, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 було накладено арешт на майно в рамках даного кримінального провадження, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 на брухт чорних металів (металеві котки та дві частини валу), які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області.
Речові докази: металеві котки та дві частини валу, - повернути законному володільцю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 343 (триста сорок дві) гривні 22 коп.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1