ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4592/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002294 від 2 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:
Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0002294. У заяві зазначено, що у сторони захисту наявні обґрунтовані сумніви в неупередженості старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 , оскільки слідчим ОСОБА_5 порушено порядок вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру. Зокрема, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відомості про які було внесено до ЄРДР пізніше (після повідомлення про підозру). Неналежне повідомлення ОСОБА_4 про підозру суттєво порушує його право на справедливий суд, при цьому, мотиви, якими керувався слідчий ОСОБА_5 : кар`єрні, необхідність, на її думку, прискорення досудового розслідування чи відсутність належної компетенції, значення не мають, адже порушення порядку повідомлення особі про підозру є порушенням закону (положень КПК України), яке нівелює мету здійснення кримінального провадження, встановлену положеннями статті 2 КПК України. З огляду на викладене захисник ОСОБА_3 вважає, що на підставі пункту 3 частини першої статті 77 КПК України («існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості») слідчого ОСОБА_5 необхідно відвести від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002294.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав зазначені ним доводи та просив задовольнити заяву про відвід слідчому.

Слідчий суддя, оцінюючи доводи захисника та долучені ним копії матеріалів кримінального провадження № 0002294 виходить з такого.

Групою слідчих СВ Дарницького ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002294, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 серпня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України.

30 серпня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, третьою статті 301-1, частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 3 КПК України слідчим є, в тому числі, службова особа Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Частиною п`ятою статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий у кримінальному провадженні відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція у змагальному кримінальному процесі. Разом з тим, відповідно до частини другої статті 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість слідчого є не менш важливими критеріями для досягнення завдань кримінального провадження, аніж судді, оскільки він згідно зі статтею 40 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи. Вимога неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Неупередженість (об`єктивність) слідчого (детектива) означає вчинення ним процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК України, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого щодо дослідження всіх обставин провадження варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України). Розв`язання цього завдання сприяє, з одного боку, реалізації принципу невідворотності відповідальності за правопорушення, а з іншого, недопущенню обвинувачення або засудження невинуватої особи.

Отже, неупередженість слідчого (детектива) є необхідною умовою успішного виконання своїх процесуальних функцій та повноважень на досудовому розслідуванні (стаття 40 КПК України) для здійснення завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України) та забезпечення законності (стаття 9 КПК України) і верховенства права (стаття 8 КПК України). Натомість необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення слідчого до учасників кримінального провадження є підставою для відводу (самовідводу) слідчого.

Закріплення в національному законі загального переліку підстав для відводу слідчого (детектива) від участі у кримінальному провадженні у сукупності з нормами, які регулюють порядок призначення та заміни слідчого, забезпечує об`єктивність і неупередженість слідчого в кожному кримінальному провадженні.

Перелік підстав, за наявності яких слідчий підлягає відводу, визначений статтею 77 КПК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки підстава, передбачена пунктом 3 частини 1 передбачає існування обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості; і такі випадки неможливо передбачити і унормувати. Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку.

Законом закріплені також процедурні аспекти відводу слідчого в кожному випадку виникнення обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Зокрема, згідно з ч. 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим. Ці правила спрямовані на певну «недоторканість» слідчого як суб`єкта, уповноваженого приймати процесуальні рішення, від його необґрунтованого усунення від участі у кримінальному провадженні в тих випадках, коли такі рішення є невигідними для учасників, а також на недопущення зловживання правом на відвід.

Захисник ОСОБА_3 зазначає, що підставою для відводу є порушення слідчим порядку вручення ОСОБА_4 підозри про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, що ОСОБА_4 вручено підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 156, частиною четвертою статті 152 КК України, 30 серпня 2021 року вранці, а відомості до ЄРДР про ці кримінальні правопорушення внесено 30 серпня 2021 року о 14 год 05 хв та 14 год 07 хв.

Надаючи оцінку цим доводам як таким, що можуть охоплюватись переліком підстав для відводу, слідчий суддя виходить з того, що ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого при вчиненні ним процесуальних дій та/або прийнятті ним процесуальних рішень. Така упередженість, як вбачається із формулювань статті 77 КПК України, в тому числі зазначеного захисником ОСОБА_3 пункту 3 частини першої цієї норми («існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості»), може виникнути у зв`язку з наявністю у слідчого родинних, особистих, професійних зв`язків з іншими особами, які мають процесуальних статус у кримінальному провадженні, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо.

Оцінка слідчим суддею доводів захисника ОСОБА_3 про порушення порядку вручення підозри ОСОБА_4 шляхом співставлення часу внесення змін ЄРДР щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та часу вручення підозри, навіть, за встановлення цього факту, не може свідчити про наявність підстав для встановлення упередженості слідчого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002294.

З огляду на викладене зазначена захисником ОСОБА_3 підстава для відводу зводиться до незгоди із порядком вручення ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказані доводи можуть бути предметом розгляду слідчого судді у разі реалізації стороною захисту права на оскарження рішень сторони обвинувачення. Зокрема, в порядку пункту 10 частини першої статті 303 КПК України, згідно з яким підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно з частиною п`ятою статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Вмотивованість відводу означає спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на об`єктивну можливість/неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Натомість, наведені в заяві та висловлені в судовому засіданні обставини не є такими, які б свідчили про упередженість слідчого ОСОБА_5 .

Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з огляду свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для слідчого судді, який розглядає заяву про ві двід.

З огляду на зазначене, керуючись ст. 2, 9, 22, 77, 81, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002294 від 2 серпня 2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1