Провадження №: 1-кс/755/4896/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2021 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003088 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відідлу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному проводженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003088 від 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 27.10.2021 року приблизно о 20:20 ОСОБА_4 , перебуваючи біля 3-го парадного будинку за адресою: м. Київ, бул. Ярослава Гашека, 9, з незрозумілих причин, без будь-яких пояснень наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Під час чинення вказаного кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_4 двома жінками було зроблено зауваження з вимогою припинити протиправні дії відносно ОСОБА_7 , однак ОСОБА_4 на їх зауваження не реагував та продовжив чинити насильницькі дії відносно ОСОБА_7 , які були зафіксовані свідками за допомогою мобільних пристроїв.

На місце події було викликано працівників поліції для припинення протиправних дій ОСОБА_4 та документування події кримінального правопорушення. У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 відповідно до довідки № 164 від 27.10.2021 з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» (м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3) було спричинено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні забої м`яких тканин голови та обличчя, перелом кісток носу із зміщенням. Саме завдяки вчасному втручанню працівників поліції, вдалося запобігти більш тяжким наслідкам, до яких могли призвести протиправні дії ОСОБА_4 .

У подальшому, у зв`язку із відмовою правопорушника надати документи, що посвідчують особу, та назвати свої анкетні дані, а також неадекватною та агресивною поведінкою, яка загрожувала оточуючим та працівникам поліції, з метою уникнення подальших провокацій та для усунення загрози безпеці громадян та порушень громадського порядку, ОСОБА_4 було доставлено до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2. ОСОБА_4 добровільно погодився поїхати із працівниками патрульної поліції, оскільки обстановка на місці події загострювалась і місцеві мешканці негативно осудили його протиправні дії відносно ОСОБА_7 .

Прибувши до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, 27.10.2021 року приблизно о 23:38 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні кімнати прийому громадян спільно з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції (з обслуговування житлового масиву «Русанівка») відділу кримінальної поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , який сидів на стільці за столом, під час виконання цим працівником службових обов`язків, у форменому одязі встановленого зразка з табельною вогнепальною зброєю та спеціальним жетоном на видному місці.

У цей час у ОСОБА_4 з незрозумілих причин, виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння вказаному працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння вказаному працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 не очікувано для потерпілого умисно наніс ОСОБА_8 один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя, зокрема нижню щелепу з лівого боку.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 голосно покликав на допомогу працівника поліції по охороні адміністративної будівлі Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, який перебував на добовому чергуванні в кімнаті посту № 1 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яким виявився помічник оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу кримінальної поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , останній швидко вийшов з кімнати посту № НОМЕР_1 та забіг до кімнати прийому громадян, де вони спільно з ОСОБА_8 намагалися заспокоїти ОСОБА_4 .

Крім цього, почувши крики про допомогу потерпілого, до них приєднався оперуповноважений відділу кримінальної поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , який проходив поряд, та вони втрьох почали витягувати ОСОБА_4 з приміщення кімнати прийому громадян, оскільки останній чинив активний опір.

Витягнувши ОСОБА_4 з кімнати прийому громадян до холу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тримаючи його за руки, розвернули його обличчям до стіни, а ОСОБА_8 взявши до рук кайданки, одягнув їх на руки ОСОБА_4 .

Коли ОСОБА_4 було одягнуто кайданки, останній продовжив власний злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння вказаному працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та різко розвернувся і умисно наніс ОСОБА_8 цілеспрямований удар головою в область обличчя, а саме носа.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 відповідно до довідки № 12786 від 28.10.2021 з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» (м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3) було спричинено забійну рану спинки носа, забої та садна м`яких тканин обличчя.

28.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Як зазначає слідчий у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 28.10.2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту потерпілого; протоколами допиту свідків; протоколом огляду предмету (диску із відеозаписами); довідкою з КМКЛ ШМД № 12786 від 28.10.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК. Слідчий вказує, що в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, передбаченні п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обумовлена тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років. Таким чином, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Тому, враховуючи перелічені ризики, слідчий вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, підозрюваний вчинив злочин у станні алкогольного спяніння, раніше судимий за аналогічний злочин, причетний до іншого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні. Захисник зазначив, що підозрюваний хоч і був засуджений раніше за аналогічний злочин, однак у червні 2020 року був умовно достроково звільнений від подальшого відбування покарання. Підозрюваний ОСОБА_4 декілька раз проходив лікування у лікаря-психіатра, однак діагнозу його не знає, документальних підтверджень немає. У підозрюваного у м. Києві є постійне місце проживання, проживає з матірю у квартирі, яку остання орендує. Також зазаначив, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Допитана як свідок мати підозрюваного ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що підозрюваний є її сином, у них гарні стосунки, він проживає разом з нею у квартирі, яку вона орендує в м. Києві. Строк договору оренди закінчується у грудні цього року, вона має намір продовжувати строк дії договору. Раніше до сина застосовувався домашній арешт, умови якого він не порушував. Вказувала, що після смерті батька у сина був нервовий зрив і він звертався за допомогою до лікаря-психіатра, декілька раз проходив лікування. Діагнозу сина вона не знає, підтверджуючих документів надати не може. Син не працює, інколи вживає алкоголь, утримує сина вона, бо працює. Зазначила, що у разі застосування до сина запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вдень за ним по черзі будуть приглядати родичі. Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника та свідка, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчим суддею встановлено, що 18.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003088 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 125 КК України.

28.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003088 від 18.10.2021 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.10.2021 року; протоколом проведеного огляду місця події від 28.10.2021 року; протоколом допиту потерпілого від 28.10.2021 року; протоколами допиту свідків від 28.10.2021 року; протоколом перегляду відеозапису від 28.10.2021 року та іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя на підставі наданих матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке має високий ступінь суспільної небезпеки; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим до 5 років позбавлення волі; підозрюється у вчиненні аналогічного злочину, за який був засуджений раніше; молодий вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність місця роботи (немає стабільного джерела доходу); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Крім того, суд не бере доуваги доводи сторони захисту про те, що підозрюваний декілька раз лікувався у лікаря-психіатра, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами. Також суд враховує, що підозрюваний проживає разом з мамою в орендованій квартирі в м. Києві і строк дії договору оренди закінчується 11.12.2021 року, будь-яких підтвердень про наміри продовжувати строк дії договору суду не надано. Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до підозрюваного домашнього арешту. На підставі вказаних вище обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_12 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 183, 186, 193-196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах 60 днів, з моменту його фактичного затримання, тобто до 24 грудня 2021 року.
Суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали буде проголошено 01 листопада 2021 року о 12 годину 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1