Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/1592/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01.10.2021 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000540 від 24.04.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням наступних обставин.

24.04.2021р., приблизно о 16год. 30хв., ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Академіка Заболотного,58 в м. Одесі, незаконно придбав шляхом знахідки, психотропну речовину PVP, в прозорому пакеті. Після чого, усвідомлюючи, що в пакеті знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, достовірно знаючи його властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, Чорний залишив незаконно зберігати при собі полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
В той же день, з 18:34год. до 18:39год., співробітниками поліції було проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного,58, в ході якого, в присутності понятих, ОСОБА_3 добровільно видав співробітникам поліції один прозорий пакет, всередині якого містилась кристалічна речовина білого кольору, масою 0,456г, яка містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку Чорний незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту, кількісний вміст PVP становить 0,342г.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000540, вважає доведеним, що Чорний вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви від 14.09.2021р., Чорний в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Чорному роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Чорний згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_5 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_4 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального проступку, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше не судимою, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, має постійне місце проживання та реєстрації, не працює, не одружений, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді арешту.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ч.1 ст.309 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді арешту за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає

й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 301, 302, 349, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 місяця.

Запобіжний захід після набрання вироку законної сили обрати відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання останньому обчислювати з моменту взяття під варту. Виконання вироку в цій частині покласти на СД відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1372,96грн. за проведення експертного дослідження - стягнути з Чорного в повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДЕКЦ.

Речові докази: прозорий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору - знищити.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1