справа № 208/7243/21
№ провадження 1-кс/208/1605/21
УХВАЛА
Іменем України

27 серпня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000487 від 17.08.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
Слідчий звернулась до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на транспортний засіб «MAN» білого кольору модель 18.225, платформа С, державний номер НОМЕР_1 , фундаментальні залізобетонні блоки в кількості 4 штук без маркування, ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що до Кам`янського РУП надійшло повідомлення про те, що 16.08.2021 о 20.05 год. за адресою м. Кам`янське, напроти будинку № 3 по вул. Каштанів було виявлено крадіжку фундаментальних залізобетонних блоків, за допомогою вантажного автомобіля марки МАК білого кольору модель 18.225, платформа С, державний номер НОМЕР_3 .

За даним фактом СВ Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області 17.08.2021 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України.

Під час проведення огляду місця події 16.08.2021 який проводився за адресою вул. Медична 15, а саме з внутрішньої сторони двору спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено та вилучено автомобіль автомобіля марки МАЙ білого кольору модель 18.225, платформа С, державний номер НОМЕР_3 . На момент проведення огляду в вказаному автомобілі знаходились фундаментальні залізобетонні блоки, в кількості 4 штук, без маркування, ключ від вищезазначеного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У зв`язку із тим що виявлені та вилучені в ході огляду речі мають значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться в них, можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб «MAN» білого кольору модель 18.225, платформа С, державний номер НОМЕР_1 , фундаментальні залізобетонні блоки в кількості 4 штук без маркування, ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що не застосування цього заходу спричинить можливість подальшого відчуження, переховування, знищення та втрати майна, яке є предметом кримінального правопорушення та потребує більш детального дослідження.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з підстав, наведених у його мотивувальній частині, просила задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 суду пояснила, що автомобіль належить їй, але користується ним її чоловік. В той день знайомий їх сім`ї ОСОБА_7 попросив у них транспортний засіб з метою перевезення вантажу, тому зазначила, що вони з чоловіком не мають відношення до скоєного правопорушення. Просила відмовити в задоволенні клопотання.
Свідок ОСОБА_8 надав суду пояснення, відповідно яким його знайомий попросив авто для виконання перевезення вантажу на замовлення. На підтвердження того, що вантаж придбаний законним шляхом, ОСОБА_7 взяв у замовника розписку про походження вантажу.
Захисник власника адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки транспортний засіб не є предметом кримінального правоопрушення.
Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, зокрема, протокол огляду місця події від 16.08.2021р., витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.08.2021р., наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Наразі транспортний засіб «MAN» білого кольору модель 18.225, платформа С, державний номер НОМЕР_1 , фундаментальні залізобетонні блоки в кількості 4 штук без маркування, ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , мають ознаки предмету злочину та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики переховування, знищення та перетворення предметів злочину.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

Слідчий суддя вважає, що є наявним ризик знищення, перетворення та відчуження зазначеного слідчим майна, тому клопотання слідчого є обгрунтованим.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Клопотання слідчого відповідає наведеним критеріям та наразі обмеження права власності відповідає завданням кримінального провадження, є пропорційним і не становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника предмету клопотання.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою проведення експертиз та збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись викладеним та ст..170- 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «MAN» білого кольору модель 18.225, платформа С, державний номер НОМЕР_1 , фундаментальні залізобетонні блоки в кількості 4 штук без маркування, ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1