Провадження №11-сс/801/591/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2021 р. за №0000414,
якою задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23.10.2021 з визначенням розміру застави відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Слідчий СВ Відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_9 27.08.2021 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України за вироком Вінницького міського суду від 26.07.2017, близько 16:30 год. 25.08.2021 зайшов до приміщення ательє по ремонту одягу, що за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив на столі мобільний телефон марки "Redmi Note 7" в корпусі синього кольору із наявним чохлом червоного кольору, який належить ОСОБА_11 . Після цього у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , повторно, таємно, шляхом вільного доступу, взяв із столу мобільний телефон марки "Redmi Note 7" з сім картою НОМЕР_1 , в корпусі синього кольору із наявним чохлом червоного кольору та поставив до кишені своєї кофти та разом із викраденим телефоном вийшов із приміщення ательє.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 6000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
1. Протоколом допиту потерпілого.
2. Протоколом огляду місця події від 25.08.2021.
3. Протоколами допитів свідків.
4. Іншими матеріалами кримінального провадження.
У діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.185 КК України, відповідно до ч.3 ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1, п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме:
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень;
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни їхніх показань, щоб уникнути кримінальної відповідальності або з метою отримання більш м`якого покарання за вказане кримінальне діяння.
Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_7 , який вчинив умисний зухвалий злочин проти громадського порядку та моральності, його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, слідчий вважає, що наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання версій про причетність останнього до вчинення аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не перешкоджатиме останньому здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків та не забезпечить дотримання розумних строків досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий просив визначити розмір застави в межах 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави. Крім того, прокурор просила визначити підозрюваному розмір застави в межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки розмір застави, який зазначений слідчим у клопотанні є помилковим.
Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2021 року клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 18:10 год. 23 жовтня 2021 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 23 жовтня 2021 року.
Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі десяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 23790,00 грн. (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
4. утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;
5. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2021 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, обравши останньому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, прокурором під час судового розгляду не було надано жодного доказу та не доведено обставини щодо застосування до ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Підозрюваний має постійне місце проживання в м. Вінниці, проживає разом з тіткою та матір`ю, яка відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого потребує стороннього догляду. Допомагає по господарству, має разові заробітки неофіційно підробляючи різноробочим. Також вважає, що органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження. Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування до останнього вказаного запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого захисника і також просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, думку підозрюваного, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, апеляційним судом було встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, слідчий суддя встановив та виходив з того, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000414; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 25.08.2021; протоколу допиту потерпілого; протоколу огляду місця події від 25.08.2021; протоколів допитів свідків; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтована.
Також слідчим суддею було враховано те, що ОСОБА_7 неодружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, раніше судимий. На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Також слідчий суддя враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Також враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема розмір шкоди завданий потерпілій, який становить 6000 грн., а також особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан (непрацюючий) слідчий суддя вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 23 790,00 грн.
Так, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
Встановлено, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди в заподіянні якої підозрюється особа.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2
ст.185 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до не тяжких злочинів.
Це узгоджується також із з нормою п.5 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, є особою раніше неодноразово судимою за вчинення аналогічних злочинів, за що відбував реальну міру покарання та наявність важкохворої матері, яка потребує постійної сторонньої допомоги не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що вказує на обґрунтованість виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Апеляційний суд погоджується, що встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини свідчать про схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Своїми діями підозрюваний ОСОБА_7 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальне правопорушення переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із доводами захисника підозрюваного, що стороною обвинувачення не доведено необхідність для обрання найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання зазначеним слідчим у клопотанні ризикам, оскільки вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Таким чином на думку колегії суддів доводи захисника, щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
При цьому наявність в останнього постійного місця проживання в м. Вінниці, на утриманні матері, яка потребує постійного стороннього догляду, про що зазначає захисник підозрюваного у своїй апеляційній скарзі, позитивна характеристика за місцем проживання не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Також колегія суддів звертає увагу на те, про що також зазначив у своїй апеляційній скарзі захисник, що підозрюваний проживає разом з матір`ю та тіткою, яка фактично зможе здійснювати догляд за останньою.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею щодо висловленої в судовому засіданні позиції захисника, наведені достатні мотиви для відмови в обранні останньому більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би запобігти встановленим в ході розгляду справи та доведеним в судовому засіданні прокурором ризикам. Зокрема, це тяжкість обвинувачення, обставини провадження та даних про особу підозрюваного. Також згода сторони захисту на залишення останньому певної форми арешту, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.
Крім того ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованих підстав для визначення останньому розміру застави у виді десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 23790,00 грн. та повністю узгоджується з вимогами ст.183 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.
Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4