печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
установив:
26.08.2020 р. старший слідчий відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5
за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001509 від 13.08.2020 р. за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі рапорту заступника начальника відділу 31/1/1 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 з приводу неналежного зберігання та втрати речових доказів у кримінальному провадженні № 0000743, а саме: грошових коштів у сумі 427 034 грн, вилучених прокурорами Генеральної прокуратури України під час проведення обшуку 10.07.2019 р. у приміщеннях ПАТ «Нововодолазький молокозавод» за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7, корп. 2.

Так, 25.08.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України і він підозрюється у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки. Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу Генеральної прокуратури України від 21.03.2019 р. № 182ц у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 став обіймати посаду прокурора першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України. Наказом Генеральної прокуратури України від 21.11.2019 р. № 1679ц ОСОБА_4 звільнено із вказаної посади та органів прокуратури з 25.11.2019 р.

Органи прокуратури згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 р. № 3781-ХІІ є правоохоронним органом України.

ОСОБА_4 у період з 21.03.2019 р. по 25.11.2019 р. відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, був прокурором, оскільки обіймав посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та службовою особою, яка відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України здійснює функції представника влади.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно ст. 3 означеного Закону діяльність прокуратури ґрунтується на засадах: 1) верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю; 2) законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; 3) територіальності; 4) презумпції невинуватості; 5) незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків; 6) політичної нейтральності прокуратури; 7) недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади; 8) поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом; 9) прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання; 10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Встановлено, що Державним бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000743 від 03.04.2019 р. за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205 КК України за фактом зловживання своїм службовим становищем співробітниками ГУ ДФС у Харківській області, яке полягало в сприянні створенню фіктивних підприємств та ухиленню від сплати податків окремими підприємствами Харківської області. Постановами заступника Генерального прокурора від 08.04.2019 р., 04.06.2019 р. та 08.08.2019 р. до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні включено прокурора Першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Отже ОСОБА_4 , здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, згідно з ст. 36 КПК України був уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру; 12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; 13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; 14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; 16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; 17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; 18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; 19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; 20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; 21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно пункту 19 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення.

Як визначено пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України. Водночас вказаною статтею визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 р. № 1104 (далі «Порядок») визначено правила зберігання речових доказів, зокрема, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження; документи, які є речовими доказами, повинні зберігатися вкладеними між чистими аркушами паперу в конвертах; речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ; речові докази у виді готівки у національній валюті України та іноземній валюті повинні передаватися для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ.

Пунктом 10 Порядку визначено, що взяття на облік речових доказів проводиться не пізніше наступного дня після їх вилучення (отримання) шляхом внесення відповідного запису до книги обліку. У разі, коли облік речових доказів у книзі обліку не може бути проведений своєчасно з об`єктивних причин (значна віддаленість місця вилучення (отримання) речових доказів від місцезнаходження органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання тощо), такий облік повинен проводитися в день їх фактичної доставки.

Як визначено пунктом 12 Порядку, передача на зберігання речових доказів, які за своїми властивостями повинні зберігатися в обладнаному приміщенні чи спеціальному сейфі, здійснюється відразу після їх взяття на облік у книзі обліку.

Згідно пункту 21 Порядку речові докази у виді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ. У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки уповноваженого банку.

Також ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного, або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення, або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2, 4 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України («клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено»), ч. 6 ст. 173 КПК України («ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено»); у разі скасування арешту.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно пункту 5.11.1 розділу Положення «Прокурори відділу процесуального керівництва» про Департамент процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 14.08.2018 р. № 161, прокурор ОСОБА_4 був уповноважений організовувати досудове розслідування та забезпечувати процесуальне керівництво ним, вирішувати відповідно до закону інші питання під час кримінального провадження; у встановленому порядку проводити слідчі (розшукові) дії у кримінальних провадженнях, перевіряти додержання конституційних прав громадян під час досудового розслідування, вживати заходи щодо усунення порушень закону. Також, прокурор ОСОБА_4 відповідно до пунктів 6.3, 6.4 означеного Положення відповідав за належне, своєчасне та якісне виконання функціональних обов`язків, а також завдань, наказів, доручень керівництва, ніс відповідальність за порушення Присяги прокурора, положень Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, які зобов`язували його неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки. Здійснюючи свої повноваження, прокурор ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 36, 236 КПК України був самостійним у своїй процесуальній діяльності, та, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, був уповноважений особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у тому числі, виконувати ухвалу слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, при цьому оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для досудового розслідування, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Однак ОСОБА_4 , будучи службовою особою орану прокуратури уповноваженою на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, нехтуючи обов`язками прокурора визначеними вищевказаними положеннями КПК України, вищевказаним Порядком, Положенням про Департамент процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 14.08.2018 р. № 161, Присягою прокурора, Кодексом професійної етики та поведінки прокурорів, через несумлінне ставлення до них вчинив злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2019 р. прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000743 від 03.04.2019 р. надано дозволи на проведення низки обшуків на території м. Харкова, серед них: на обшук офісного приміщення ПАТ «Нововодолазький Молокозавод» за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7, корп. 2, поверхи 6, 7, 8, з метою відшукання речей та документів, які мають значення для досудового розслідування. За усним дорученням старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_4 відповідав за організацію та проведення обшуків 10.07.2019 р. у м. Харкові, координацію дій між прокурорами групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні та співробітниками оперативного підрозділу, які приймали участь у проведенні слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, оскільки був найбільш обізнаним про обставини кримінального провадження, та особисто здійснював досудове розслідування, користуючись повноваженнями наданими ст. 36 КПК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000743 від 03.04.2019 р. з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинених кримінальних правопорушень, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, прокурорами Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які входили до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, 10.07.2019 р. у період з 11:00 год. до 23:44 год. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2019 р. № 757/34828/19-к у відповідності до вимог ст.ст. 223, 233, 234, 236 КПК України проведено обшук у приміщеннях ПАТ «Нововодолазький Молокозавод» за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7, корп. 2, поверхи 6, 7, 8, в ході якого виявлено та вилучено носії інформації, фінансово-господарську документацію, банківські картки, чорнові записи та грошові кошти на загальну суму 427 034 грн, належні вищевказаному товариству, які поміщено до пакету чорного кольору, що опечатаний в присутності учасників слідчої дії. Наступного дня після завершення обшуку, а саме: вранці 11.07.2019 р., прокурор ОСОБА_4 , як представник сторони обвинувачення, відповідно до ч. 2 ст. 100, ч. 4 ст. 168 КПК України, будучи відповідальною особою за зберігання вилученого під час обшуку чужого майна, а саме: грошових коштів, предметів та документів, доставив опечатаний пакет чорного кольору із грошовими коштами, документами та іншим майном, вилученим за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7, корп. 2, поверхи 6, 7, 8, до свого службового кабінету № 354, що розташований у приміщенні Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8. При цьому після доставки вилученого до Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення то них, за наявної об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, в порушення вимог ст. 100 КПК України, пунктів 9-12 Порядку не передав наступного дня після вилучення та фактичної доставки грошових коштів інформацію і протокол обшуку уповноваженій особі органу досудового розслідування для взяття їх на облік та внесення відповідних записів до книги обліку речових доказів. Надалі постановою прокурора Першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 21.08.2019 р. частина грошових коштів, вилучених за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7, корп. 2, поверхи 6, 7, 8 у сумі 304 494 грн, визнана речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000743, а також ним підготовлено клопотання про арешт зазначеного майна, яке ним подано до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва. У подальшому слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 22.08.2019 р. за результатами розгляду вищевказаного клопотання накладено арешт на грошові кошти у сумі 304 494 грн. При цьому частина грошових коштів у сумі 122 540 грн у відповідності до вимог пункту 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України підлягала поверненню ПАТ «Нововодолазький Молокозавод», як тимчасово вилучене майно, оскільки прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 їх не оглянув, не визнав речовим доказом, клопотання про їх арешт не підготував, та, відповідно, їх не арештовано слідчим суддею. З моменту доставки вилучених грошових коштів до Генеральної прокуратури України, тобто з 11.07.2019 р., по дату свого звільнення 25.11.2019 р., ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення визначеного ст.ст. 100, 168 КПК України обов`язку сторони обвинувачення зберігати речові докази, а також тимчасово вилучене майно у стані, придатному для використання, оглянути, сфотографувати їх, детально описавши у протоколі огляду, не забезпечив проведення повного огляду вилучених коштів та, будучи обізнаним, що відповідно до пунктів 12, 21 Порядку вилучені стороною обвинувачення речові докази та тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 427 034 грн, заборонено зберігати у службових приміщення органу прокуратури та вони повинні бути передані після взяття на облік для зберігання в індивідуальні сейфи чи на депозитні рахунки до уповноваженого банку, неналежно невиконуючі свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, в порушення вищевказаних норм не вжив заходів для забезпечення належного зберігання грошових коштів та передачі їх до уповноваженої банківської установи. Також, ОСОБА_4 , знаючи, що грошові кошти у сумі 427 034 грн не містять на собі слідів кримінального правопорушення та їх сума перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в порушення абзацу сьомого ч. 6 ст. 100 КПК України, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вжив заходів для передачі їх Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості. У зв`язку із порушенням вищевказаних норм прокурор Першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в період з 11.07.2019 р. по 25.11.2019 р., неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, за невстановлених обставин допустив втрату речових доказів, а саме: грошових коштів у сумі 304 494 грн, та тимчасово вилученого майна грошових коштів у сумі 122 540 грн, а всього на загальну суму 427 034 грн, вилучених під час обшуку у ПАТ «Нововодолазький Молокозавод» за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 7, корп. 2, поверхи 6, 7, 8. Внаслідок втрати грошових коштів у зв`язку з неналежним виконанням прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них ПАТ «Нововодолазький Молокозавод» завдано матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 427 034 грн, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що підставою для застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 згідно вимог пункту 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, яке інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, та, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Разом з цим ОСОБА_4 , володіючи паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дійсним до 18.05.2025 р., може змінити місце свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або на тимчасово непідконтрольну територію України. Крім того орган досудового розслідування знаходиться у м. Києві, натомість підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що дає йому змогу змінювати своє місце перебування та проживання і, відповідно, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, та не встановлені всі можливо причетні особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення, про які може стати відомо в ході проведення слідчих дій за участю ОСОБА_4 . Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 був відповідальний за зберігання вилучених грошових коштів у сумі 427 034 грн, особисто приймав процесуальні рішення та проводив слідчі дії у кримінальному провадженні № 00000743. На цей час під час досудового розслідування не в повному обсязі встановлені та вилучені оригінали процесуальних документів, які складались прокурором ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000743, у зв`язку із чим у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_4 може знищити документи та речі, які мають значення для встановлення фактичних обставин у провадженні. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні виражається у тому, що, отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі, біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, докази, якими воно обґрунтовується, вислухавши учасників судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних, а саме: рапортом заступника начальника відділу 31/1/1 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 13.08.2020 р. щодо виявлення факту втрати грошових коштів, вилучених за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 10.07.2019 р., додатками до нього та відеозаписом, відповідно до яких під час обшуку за вищевказаною адресою прокурорами Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виявлено та вилучено 427 034 грн; протоколом огляду вилученого майна від 12.07.2019 р., відповідно до якого оглянуто грошові кошти у сумі 304 494 грн.; ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2019 р. у справі № 757/44791/19-к, відповідно до якої на визнані постановою прокурора ОСОБА_4 від 21.08.2019 р. речові докази, а саме: грошові кошти у сумі 304 494 грн, накладено арешт; висновком експертів № 13760/13761/21-32/13970/21-32 від 19.07.2021 р., відповідно до якого підписи від імені прокурора ОСОБА_4 у протоколі обшуку від 10.07.2019 р. та описі вилученого майна виконані самим ОСОБА_4 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , якими підтверджується факт вилучення грошових коштів, їх доставки до кабінету ОСОБА_4 № 354 Генеральної прокуратури України, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8; відомостями, наданими відділом зберігання речових доказів та арештованих активів Управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань Головного слідчого управління Держаного бюро розслідувань від 18.06.2021 р., відповідно до якої інформація щодо речових доказів, вилучених у межах кримінального провадженні № 00000743, до відділу не передавалась, та грошові кошти на обліку не перебувають; відомостями, отриманими під час тимчасового доступу до речей та документів у заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , які підтверджують факт неналежного зберігання вилученого під час обшуку 10.07.2019 р. майна та грошових коштів; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Слідчий суддя, приймаючи таке рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення, а відтак клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 23.10.2021 р., включно, та зобов`язати останнього виконувати наступні обов`язки:
прибувати до органу досудового слідства, прокуратури, суду за першою вимогою;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та номеру мобільного телефону;
утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1