Провадження № 11-сс/811/1438/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2021 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Жовківського району с.Зубейки, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено.
Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів без визначення розміру застави до 27 січня 2022 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_8 .
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2021 року та постановити нову, застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту із засобами електронного контролю.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК Ураїни до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Вказує, що для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на важкість злочину, обов`язковим є додаткові умови, а саме доведення обставин : переховування від органу досудового розслідування, однак судом докази про такі обставини не досліджувались; перешкоджання кримінальному провадженню, однак судом такі факти не встановлено, та у клопотанні такі факти жодних доводів не наведено; повідомлення про підозру в іншому злочин, натомість на день розгляду клопотання про підозру в іншому злочині не повідомлялось. Захисник наголошує, що оскаржувана ухвала не містить висновків про встановлення будь-якої із зазначених обставин.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 раніше не притягався до кримінальної відповідальності та не судимий має постійне місце проживання та реєстрації, одружений має на утриманні малолітнього сина.

Стверджує, що на день розгляду клопотання з показів потерпілої та свідків, не можливо стверджувати про підтвердження хоча б одного твердження обвинувачення щодо переховування, ОСОБА_6 не чинив опору працівникам поліції під час затримання, не перешкоджав жодним чином слідчим діям, в яких брав участь. Щодо ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, захисник зазначає, що прокурором не доведено фактичними даними існування таких фактів, як і не доведено існування у підозрюваного наявності таких намірів, з моменту затримання ОСОБА_6 надає покази про відомі йому обставини, та не намагається перешкоджати досудовому розслідуванню. Крім того, будучи додатково допитаним ОСОБА_6 визнав свою вину, погодився на проведення слідчого експерименту за його участю, однак на це не звернув увагу суд та не надав жодної правової оцінки.

Вказує, що на день розгляду клопотання у справі проведено більшу частину слідчих дій, допити свідків та потерпілої, впізнання, не завершено проведення імунологічної та генетичної експертиз і планується проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з матеріалами клопотання, у провадженні слідчого відділення ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000301 від 30.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 29 жовтня 2021 року, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з НОМЕР_1 проїжджаючи, по вул.Курортна, 8А, смт.Брюховичі-Львів, поблизу ресторану «Аркан», побачив потерпілу ОСОБА_10 , 1947 року народження, яка йшла по тротуару, зупинив свій автомобіль, та вийшовши із нього вирішив піти слідом за потерпілою, оскільки в нього виник умисел на вчинення дій сексуального характеру. Наздогнавши потерпілу та застосовуючи до ОСОБА_10 фізичну силу, долаючи її активний фізичний опір, нахилив ОСОБА_10 вперед головою та вчинив дії сексуального характеру щодо неї всупереч її волі. Після чого, ОСОБА_6 , сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з НОМЕР_1 та покинув місце вчинення злочину, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції.
30 жовтня 2021 року старшим слідчим слідчого відділу ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 01.11.2021 року обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 27.12.2021 року включно.
13.12.2021 року керівником Галицької окружної прокуратури м.Львова продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, до 30.01.2022 року включно.
Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя у повній мірі дотримався зазначених вимог закону та з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.
При цьому, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, та зможе призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, з огляду на те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати встановленню істини по справі, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи. Зазначені ризики були належним чином встановлені та досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання по суті і такі жодним чином не зменшились.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, недоведеність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та відсутність обставин, які б свідчили про обґрунтованість підозри і про те, що заявлені ризики не зменшилися, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення певного обсягу слідчих та процесуальних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника й підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2021 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді