Провадження №1-кп/761/1092/2021
В И Р О К
іменем України

01 листопада 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000008 від 07 січня 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аполлонівка Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 7 січня 2019 року приблизно о 6 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «BMW-318», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебувала пасажир ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині бульвару Шевченка зі сторони вулиці Володимирської в напрямку площі Перемоги в місті Києві. Під час руху, на регульованому світлофорними об`єктами перехресті бульвару Шевченка з вулицею Петлюри в місті Києві, ОСОБА_3 став повертати ліворуч на вулицю Петлюри.

В цей час по проїзній частині бульвару Шевченка зі сторони площі Перемоги в напрямку вулиці Володимирської в місті Києві рухався автомобіль «Daewoo-Gentra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя бульвару Шевченка з вулицею Петлюри.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «е», 8.10 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 8.7.3 сигнали світлофора мають такі значення:

- підпункт «е»: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

- п. 8.10: у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо ї^ немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_3 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «BMW-318», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебувала пасажирка ОСОБА_8 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), виїхав на регульоване світлофорними об`єктами перехрестя бульвару Шевченка з вулицею Петлюри в місті Києві на червоний сигнал світлофору, який забороняє рух, внаслідок чого 7 січня 2019 року приблизно о 6 годині 00 хвилин в місті Києві на перехресті бульвару Шевченка з вулицею Петлюри здійснив зіткнення із автомобілем «Daewoo-Gentra», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по проїзній частині бульвару Шевченка зі сторони площі Перемоги в напрямку вулиці Володимирської та виїхав на перехрестя з вулицею Петлюри на зелений сигнал світлофора.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «BMW-318», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а водій автомобіля «Daewoo-Gentra», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримав легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: забійну рану лобної ділянки зліва; садна голови; закриту травму грудної клітки у вигляді розриву правої легені, правобічного пнемо- гемо- (до 60 мл) тораксу; закриту травму тазу у вигляді переломів лонної та сідничної кісток з обох сторін зі зміщенням уламків, бокової маси крижі справа; рану в нижній третині правої гомілки розмірами 1x1 см, уламковий перелом діафізу правої великогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, уламковий фрагментарний перелом діафізу правої малогомілкової кістки в дистальній третині діафізу зі зміщенням уламків - відкритий перелом діафізів обох кісток правої гомілки. Вказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «е», 8.10 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог пунктів 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «е», 8.10 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому - причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, а саме те, що 07.01.2019 року приблизно о 06.00 год., рухався по проїзній частині бульвару Шевченка в напрямку площі Перемоги в місті Києві, під час руху, на регульованому перехресті, став повертати ліворуч на вулицю Петлюри на червоний сигнал світлофору, здійснив зіткнення із автомобілем «Daewoo-Gentra», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по проїзній частині бульвару Шевченка на зелений сигнал світлофора. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «BMW-318», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а водій автомобіля «Daewoo-Gentra», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримав легкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, частково відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілій.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його віку, стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, утриманців не має, та обставин, що пом`якшують та обтяжуються покарання обвинуваченого.

Суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

В частині призначення додаткового покарання суд звертає увагу на наступне. Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає право суду залежно від обставин, що мають значення, як призначити, так і не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
На думку суду обставини вчинення злочину ОСОБА_3 а саме грубість самого порушення Правил дорожнього руху, тяжкість наслідків, які настали у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, у сукупності виключають можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання.

Вирішуючи питання про розмір додаткового покарання, судзгідно ст. 65 КК України, з урахуванням обставин, що мають значення, а саме характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин вчинення, вважає за необхідне призначити його у розмірі два роки.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки, призначене ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України, підлягає окремому виконанню.

Речові докази:

- автомобіль «BMW-318», д.н.з. НОМЕР_1 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити у володінні обвинуваченого ОСОБА_3 ;

- автомобіль «Daewoo-Gentra», д.н.з. НОМЕР_2 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 залишити у володінні ОСОБА_12 ;

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, у сумі 12377 (дванадцять тисяч триста сімдесят сім) гривень 70 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1