№ провадження 1-кс/495/2945/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 року, -
В С Т А Н О В И В:
06.12.2021 до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 року в порядку ст.303 КПК України, у якій заявник просить:
- визнати рішення старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 року передчасною, оскільки слідчим не проведено всіх процесуальних дій для повного та неупередженого розгляду матеріалів кримінального провадження;
- скасувати постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 та зобов`язати провести подальше розслідування кримінального провадження N 0001838;
- визнати рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 протиправним, оскільки слідчим не вжито всіх процесуальних дій, спрямованих а повне та неупереджене розглядання кримінального провадження.
В ході підготовки скарги до розгляду встановлено, що в провадженні судді ОСОБА_1 перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_8 про визнання рішень Затоківської селищної ради від 29.09.2015 року №3886 та від 29.11.2017 року №419 недійсними; визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0755 га, кадастровий номер :02:022:0102 та частину садового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за №357 та недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за №819.
Рішенням по справі № 495/6360/19 від 25.05.2021 суддею було висловлено позицію щодо зазначених правовідносин, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, у випадку порушення встановленого ч.3 КПК України,зобов`язаний заявити собі самовідвід.
Згідно ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року задекларовано принцип за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67).
У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальті) п.98).
Відповідно до п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост.9 Конституції, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.
Відповідно дост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
Слід звернути увагу на те, що в Рекомендаціях Комітета Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року (CM/Rec(2010)12) п. 11 щодо зовнішньої незалежності суддів зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до правлюдини та неупередженого застосування права.
Неупередженість суддів є однією з важливих ознак правосуддя (пункт 3 Європейського статуту судді, на який є посилання в коментарі до ст. 7 Кодексу суддівської етики (рішення РСУ № 1 від 04.02.2016 "Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики"): «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Отже, для усунення виникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, з метою повного та всебічного розгляду справи, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.75 КПК України, що виключають участь слідчого судді в судовому розгляді, враховуючи те, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 року, яка надійшла до суду 06.12.2021.
Керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Відвести слідчого суддю ОСОБА_1 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0001838 від 27.01.2021 року.
Передати скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження, справа №495/10073/21, (провадження 1-кс/495/2945/2021) до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, для подальшого розподілу у порядку встановленому ст.35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1