Провадження №1-кп/760/1937/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002928 від 19.03.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Молодечно, Мінської області, Республіки Білорусь, з середньою освітою, який не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 19.05.2020 року Солом`янським районними судом м. Києва за ч. 1 ст. 259 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 18.03.2018 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, перебував в підземному переході, за адресою: м. Київ бул. Чоколівський 19, під час раптово виниклого конфлікту з наглядно знайомим ОСОБА_6 наблизився до останнього та, утримуючи в руці лезо ножа, наніс йому один ріжучий удар в область живота зліва, тим самим, відповідно до висновку СМЕ №743/Е від 13.05.2018 року, наніс тілесні ушкодження, а саме непроникаючу колото-різану рану бокової поверхні живота зліва, яка утворилась внаслідок однократної травмуючої дії гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, могло утворитися 18 березня 2018 року, та за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у нанесенні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень 18.03.2018 року, приблизно о 20 годині, в підземному переході, за адресою: м. Київ бул. Чоколівський 19, потерпілому ОСОБА_6 при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинуваченні, кількість та локалізацію нанесених ним тілесних ушкоджень. Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлені в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_3 , під час досудового слідства та в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні кримінального проступку, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив кримінальний проступок, особу винного, який характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря психіатра, працює не офіційно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є його щире каяття, вчинення злочину в стані обмеженої осудності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку державного обвинувачення та потерпілого, а також враховуючи те, що, вчинене обвинуваченим, правопорушення віднесене до категорії кримінальних проступків, згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання , зокрема, у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Суд, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, а також те, що за даним вироком суду ОСОБА_3 призначається покарання у виді штрафу, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України, призначене покарання за вироком Солом`янського районного суд м. Києва від 19.05.2020 року та за цим вироком, слід виконувати самостійно.

Крім того, суд враховує те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 125 від 02.08.2018 року, проведеного Київським міським центром судово-психічної експертизи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він підозрюється, страждав психічним розладом: «Органічне ураження головного мозку, поєднаного ґенезу з вираженими емоційно-вольовими порушеннями та легкою когнітивною недостатністю» (МКХ-10; F06.85); не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 , за своїм психічним станом, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до положень ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто такою яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

З положень статей 93, 94, 96 КК України вбачається, що примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати як примусового заходу медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили в стані обмеженої осудності злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 96 КК України у разі призначення покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі примусове лікування здійснюється за місцем відбування покарання.

Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю процесуальних ватрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу, призначене за цим вироком суду та покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування на підставі ст. 75 КК України, призначене ОСОБА_3 за вироком Солом`янського районного суд м. Києва від 19.05.2020 року, виконувати самостійно.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виконання вироку в частині застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - здійснювати Київському міському психоневрологічному диспансеру № 5 (м. Київ, вул. Смоленська, 8).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні, в розмірі 378 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1