Провадження №: 1-в/755/1/22
"14" лютого 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , зау частю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві подання Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про направлення звільненого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2020, установив :
23.09.20 вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, й на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та згідно ст. 76 КК України покладено відповідні обов`язки.
Інспектор Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з клопотанням, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого та направлення його для відбування покарання призначеного указаним вироком посилаючись на те, що останній порушив обов`язки покладенні на нього судом, а саме не з`явився до Дніпровського РВ з питань пробації на реєстрацію без поважних причин.
У судове засідання сторони будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст.ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно доп. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно із ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
В цьому випадку установлено, що заявником вимоги ст. 166 КВК не виконано.
Відповідно, у розумінні ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України, на цей час, відсутні передумови для висновку про умисне невиконання засудженою покладених на нього обов`язків із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», а не базуватися на припущеннях, адже у наданній до суду особовій справі засудженого відсутнє відповідне письмове застереження про скасування звільнення.
З огляду на наведене, у світлі фактичних обставин провадження направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком не грунтується на дійсних обставинах справи, відповідно і задоволене бути не може.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 138, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України Суд постановив :
відмовити у задоволенні клопотання (подання).
Матеріали особової справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

С у д д я Оксана БІРСА