Справа № 521/5185/21
Номер провадження:1-кп/521/1153/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 17.01.2021 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, інваліда 2 групи, працюючого слюсарем-сантехніком у КП «ЖКС «Хмельницький», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 17.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло за місцем проживання у певний період доби. Клопотання просив задовольнити, мотивуючи його тим, що необхідність продовження запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник не заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просила суд врахувати нове місце роботи обвинуваченого та його стан здоров`я, про що надала відповідні матеріали.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши клопотання прокурора, заявлене в судовому засіданні, думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи із нижченаведеного.
Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в обвинувальному акті та доданих матеріалів під час розгляду клопотання сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Європейський суд з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначає, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Щодо існування ризику за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України суд погоджується з прокурором, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, яким спричинено смерть потерпілого, за який законом передбачено виключно призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що свідчить про існування реальної загрози того, що останній може переховуватись від суду та уникнути кримінальної відповідальності.
На даний час свідків в судовому засіданні ще не допитано, тому ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні злочину поєднаному із застосуванням насильства, при цьому обвинувачений обізнаний про те, хто саме є свідками, йому відомо про їх зовнішність, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно, суд не погоджується з прокурором, що існує ризик за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з того, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності обставин не вирішуючи наперед питання винуватості обвинуваченого, виходячи з наявності відповідного обвинувального акту; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; стан здоров`я та потреба пройти лікування (діагноз пахова грижа), що потребуватиме відвідування відповідних медичних закладів; наявність у останнього зареєстрованого місця проживання та офіційне працевлаштування; інші відомості, що характеризують його особу; дотримання умов застосованого запобіжного заходу; відсутності судимостей; суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
На думку суду на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При цьому, в судовому засіданні встановлено, що зазначені ризики передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України присутні та не зменшилися, а строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 16.11.2021 року, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на обвинуваченого певних обов`язків є необхідним.
При цьому, суд вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування відповідає п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.
В частині застосування обов`язків відносно обвинуваченого, то суд вважає необхідним їх продовжити в тому об`ємі, які були зазначені в ухвалі суду від 21.07.2021 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою стороною, по цьому ж кримінальному провадженню;
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали суду становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 09.11.2021 року. Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 09.01.2022 року.
Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1