Справа № 276/2053/19
Провадження по справі№ 1-кп/276/77/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 10.12.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радичі Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не має на утриманні інших осіб, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

10 грудня 2019 року близько 08 години 00 хвилин у ОСОБА_4 , який знаходився в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_5 , які знаходились під подушкою на ліжку спальної кімнати вищевказаного будинку.

Так, у зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_4 дочекавшись поки ОСОБА_5 вийде зі спальної кімнати та переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені з боку власника та інших осіб, підняв подушку на ліжку та таємно викрав грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, після чого з викраденими грішми з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму. Викраденими грішми ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме витратив на продукти харчування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, в час, місці та за обставин, зазначених в обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. Показав, що 10 грудня 2019 року близько 8 години ранку, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , таємно викрав з-під подушки кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, які належали ОСОБА_5 , після чого витратив їх на власні потреби. На даний час збитки потерпілій відшкодував, вона не має до нього жодних претензій. В судовому засіданні щиро покаявся, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінально карані діяння. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового процесу проти цього не заперечили. Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, відсутні.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який в силу положень ст.. 89 КК України, є не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, щиро покаявся, зробив відповідні висновки, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінально карані діяння, не судимий, з часу вчинення ним проступку пройшло більше двох років, потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченого, не наполягає на суворості покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Тому суд призначає йому покарання, достатнє і необхідне для виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: грошові кошти в сумі 22 гривні купюрами номіналом 10, 2 та 1 гривня залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1