Провадження № 1-кс/712/5530/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову в визнані потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , звернулась до суду з скаргою на постанову слідчого про відмову в визнанні її потерпілою, посилаючись на те, що 07 вересня 2021 року нею було направлено слідчому ДБР заяву про залучення її до кримінального провадження за № 0000140 від 20 жовтня 2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 384 та ч.1 ст. 364 КК України, як потерпілої.

17 вересня 2021 року слідчим ДБР ОСОБА_7 дану заяву розглянуто та винесено постанову про відмову в залученні потерпілою.

ОСОБА_6 вважає, що дана постанова є необґрунтованою та такою, що порушує її права як потерпілої в вище зазначеному кримінальному проваджені, тому звернулась до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою скаргу підтримала та просила її задовольнити та скасувати постанову про відмову у визнанні її потерпілою.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти скарги та просила відмовити у її задоволенні.

Слідчий до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та частину матеріалів кримінального провадження, які були надані прокурором в судовому засіданні, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління ДБР ОСОБА_7 , перебуває кримінальне провадження у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 384 та ч.1 ст. 364 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000140 від 20 жовтня 2020 року.

07 вересня 2021 року на адресу слідчого ОСОБА_6 направила заяву про залучення її до вищезазначеного кримінального провадження потерпілою.

17 вересня 2021 року слідчим дана заяву розглянуто та прийнято рішення про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_6 .

В постанові слідчого зазначено, що в поданій заяві та матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про заподіяння ОСОБА_6 моральної, фізичної або майнової шкоди, відсутні підтверджуючі документи спричинення останній шкоди та розміру шкоди, на яку вказує заявник у своїй заяві.

Статтею 303 ч.1 п.5 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потеплілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Статтею 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Статтею 55 ч.3 та 5 КПК України передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Таким чином, у постанові про відмову у визнанні особи потерпілою слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З частини 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про відмову у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальна відмова з посилкою на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про заподіяння моральної, фізичної або майнової шкоди без ретельної перевірки викладених обставин у заяві та проведення відповідних слідчих дій на їх перевірку є неприпустимим.

Дослідивши частину матеріалів кримінального провадження, які надані прокурором в судовому засіданні та зміст постанови слідчого від 17 вересня 2021 року слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки містить лише посилання на норми КПК України та КК України. Натомість в наданих матеріалах кримінального провадження не проведено жодної слідчої дії, на встановлення обставин по заяві ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про відмову у визнанні особи потерпілою є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини викладені в заяві, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим, доводи скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами та підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначає: «Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України» п.55).

В даному випадку слідчим винесена передчасна постанова про відмову у визнанні особи потерпілою, так як по справі не проведені першочергові слідчі дії, направлені на встановлення відповідних обставин вчиненого кримінального правопорушення, та не встановлено, яка саме нанесена шкода особі, по заяві якої порушено кримінальне провадження, тому постанова слідчого підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідування ОСОБА_7 про відмову в визнанні потерпілою ОСОБА_5 від 17 вересня 2021 року по кримінальному провадженні № 0000140 від 20 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушень передбачених ст..384 ч.2 та ч.1 ст.364 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8

Повний текст ухвали проголошено 27 жовтня 2021 року о 16.40 год.