УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 12.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів, а саме: боргових розписок ОСОБА_4 від 18.10.2006, 21.11.2008, 16.06.2011, які перебувають у володінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , із можливістю їх огляду та вилучення (здійснення виїмки) оригіналів вказаних документів.
Також, прокурор просив проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення документів.
Суд визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки прокурором було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів.
Від прокурора до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Згідно ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 частини 2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.
У відповідності до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Згідно ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000596 від 12.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор зазначав, що ОСОБА_5 , шахрайським шляхом, під виглядом позики, а саме за наявності формальних цивільно-правових відносин (оформлення договорів позики) в приміщенні літнього кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованому по АДРЕСА_2 заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 85 000 доларів США, що еквівалентно становить 429250 грн. за курсом НБУ на день вчинення злочину.

Крім того, прокурор вказував, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що в 2003 році познайомився з ОСОБА_5 , та з того часу підтримував дружні відносини. В період з 2005 по 2006 грн. позичав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 55 тис. доларів США. В період з квітття-травня 2007 ОСОБА_5 вказані кошти повернув, та справив вражання надійного позичальника.
Серед іншого, прокурор зазначав, що в другій половині липня 2007 році ОСОБА_5 звернувся з проханням надати йому 85 тис. доларів США, необхідних йому для завершення будівництва за адресою: АДРЕСА_3 , яке він здійснював з партнерами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Окрім того, він показував будівництво, розповідав про його прибутковість, та повідомив, що вказані кошти віддасть після завершення будівництва 01 вересня 2007, а якщо будуть складності то з метою повернення боргу продасть свої земельні ділянки та нерухомість. Будучи переконаним в платоспроможності ОСОБА_5 та його порядності ОСОБА_4 погодився падати йому в борг 85 тис. доларів США. В подальшому він передав в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_5 грошові в сумі 85 тис. доларів США, навзамін ОСОБА_5 надав 7 розписок з різними датами на вказану суму (від 14.09.2006 на 10 тис. доларів СІЛА, від 17.05.2007 на 5 тис. доларів США, від 21.05.2007 на 10 тис. доларів США, від 13.06.2007 на 20 тис. доларів СИТА, від 04.07.2007 на 20тис. доларів США, від 15.07.2007 на 10 тис. доларів США , від 26.07.2007 на 10 тис. доларів США ), які підписав на місці. Після спливу строків повернення ОСОБА_5 кошти не повертав, на його прохання про повернення не реагував, і придумував різні причини. Окрім того, у 2014 році рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано, факт того, що ОСОБА_5 винен ОСОБА_4 грошові кошти, однак у зв`язку із спливом строків давності в задоволенні позову мені відмовлено. Будь-яких коштів ОСОБА_5 не повертав. Також, повідомив, що ОСОБА_5 був поручителем за кредитним договором від 01.10.2007 року, в ІНФОРМАЦІЯ_4 на суму 100 тис. доларів. За вказаним договором ОСОБА_5 сплатив банку 28.02.2013 року суму в розмірі 19 тис. 900 доларів СІІІА в якості виконання своїх поручительських обов`язків, чим ввів останнього в оману щодо свого наміру повернути мені позичені кошти.
Надалі прокурор повідомляв, що допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що отримав від ОСОБА_4 у 2007 році грошові кошти в сумі 85 тис. долларів США для проведення спільної діяльності під будівництво будинку як інвестор. Взяті у ОСОБА_4 кошти він повернув, про що свідчить сплата ним частини кредиту за ОСОБА_4 та боргові розписки останнього датовані 18.10.2006, 21.11.2008, 16.06.2011. Окрім того, суму 85 тис. доларів він отримував від ОСОБА_4 7 платежами різних місцях та в кафе «баракуда» він не був.

В ході досудового розслідування між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово проводились одночасні допити, в ході яких кожна сторона наполягала на своїх показах.

Окрім того повідомив, що скеровано запит в порядку ст. 93 КПК України до ОСОБА_5 щодо надання відповідних боргових розписок ОСОБА_4 . У відповідь на який ОСОБА_5 відмовився їх надавати, з посилаючись на главу 15 КПК України.

Таким чином прокурор стверджував, що з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та проведення почеркознавчої експертизи виникла необхідність в отриманні оригіналів документів, а саме: боргових розписок ОСОБА_4 від 18.10.2006, 21.11.2008, 16.06.2011, які перебувають у володінні ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у досудовому розслідуванні, прокурор просив надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, прокурором було доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Керуючись ст.ст. 27, 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Надати прокурорам ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . слідчому ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_11 тимчасовий доступ до оригіналів документів, а саме: боргових розписок ОСОБА_4 від 18.10.2006, 21.11.2008, 16.06.2011, які перебувають у володінні ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ,із можливістю їх огляду та вилучення (здійснення виїмки) оригіналів вказаних документів.
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1