Провадження №1-кс/463/949/22
У Х В А Л А
про продовження строку запобіжного заходу
21 лютого 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави підозрюваному
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Горлівка, Донецької області, українцю, громадянину України, одруженому, утриманців не має, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 терміном до 27 березня 2022 року (в межах строку досудового розслідування).

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Зокрема, 24 грудня 2021 року приблизно о 02 год. 30 хв., ОСОБА_5 , за попередньою змовою в групі осіб, перебуваючи у публічному місці поблизу Генерального консульства Російської Федерації у м. Львові, який розташований на К.Левицького, 95 у м. Львові, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки та моралі, вчинив хуліганські дії, які за своїм змістом відзначалися особливою зухвалістю. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перебуває у публічному місці, умисно, безпричинно, виражаючи явну неповагу до суспільства, виявляючи зневагу до елементарних правил поведінки у громадському місці, загальноприйнятих норм моралі та добропристойності, заготовивши заздалегідь предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме скляну пляшку із паливно-мастильними матеріалами, здійснив кидок її в будівлю Генерального консульства Російської Федерації у м. Львові, яке розташоване на К.Левицького, 95 у м. Львові, в результаті чого відбулось загорання стіни будівлі та прилеглої території, чим вчинив грубе порушення громадського порядку та створив реальну загрозу для життя чи здоров`я осіб, які в цей час перебували в будівлі Генерального консульства Російської Федерації у м.Львові, після чого втік з місця події.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.12.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави. Строк тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді закінчується 23.02.2022 року, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу. Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 7 років позбавлення волі, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працює, а отже не має постійного та стабільного доходу. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний залишаючись на свободі може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Є працездатною особою, ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Захисник в судовому засіданні проти продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив останньому змінити такий на більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді застави, або домашнього арешту. Вказав, що підозра не є обгрунтованою, оскільки зібраними доказами не доведено такого. Ризики слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні перелічено формально.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника. Від надання додаткових пояснень відмовився.
Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до матеріалів клопотання 24.12.2021 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000921 за ч.4 ст.296 КК України.
27.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.12.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 15.25 год. 23 лютого 2022 року включно.

Вирішуючи заявлене слідчим за погодженням з прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.
На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 24.12.2021, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.12.2021, протоколом огляду предмету від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.12.2021, протоколом огляду предмета від 25.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.12.2021, протоколом огляду місця події від 26.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 26.12.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Постановою в.о.керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_15 від 16 лютого 2022 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0000921 продовжено до трьох місяців, тобто до 27 березня 2022 року.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років позбавлення волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, ніде не працює, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.
Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що кримінальне правопорушення щодо вчинення хуліганських дій, про підозру у вчиненні якого повідомлено підозрюваному ОСОБА_5 , проявилось в тому, що останній здійснив кидок скляною пляшкою із паливно-мастильними матеріалами в будівлю в якій перебували працівники консульства та працівники Національної гвардії України, в результаті чого відбулось загорання стіни будівлі та прилеглої території і тим самим створив реальну загрозу для життя чи здоров`я даних осіб.
В основі хуліганського вчинку, як злочину передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, лежить активна дія, яка характеризується із зовнішньої сторони фізичним або пчихологіним насильством, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень
А відтак з урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що злочин, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_5 , вчинений із погрозою застосування насильства. А тому користуючись правом, передбаченим п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО № 19 УДПтСУ у Львівській області, без визначення розміру застави до 27 березня 2022 року (в межах строків досудового розслідування).
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1