ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/165/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № № 0006068 від 08.06.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велетнівка Херсонської області, Генічеського району, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із вищою освітою, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , 07.06.2017 близько 22 години 30 хвилин перебував в приміщенні комп`ютерного клубу «Планета X», за адресою: м. Київ, вул. А.Ахматової, 3, де відпочивав та грав в комп`ютерні ігри. Близько 22 години 35 хвилин до приміщення вказаного клубу зайшов ОСОБА_11 .

Під час проведення дозвілля, між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. В ході виниклого конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_10 , 07.06.2017 близько 22 години 40 хвилин, знаходячись за вказаною адресою в приміщенні комп`ютерного клубу «Планета X», діючи протиправно, умисно, наніс 2 удари кулаком правої руки в область голови потерпілого ОСОБА_11 . Від отриманих ударів потерпілий втратив рівновагу та впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс два удари кулаком руки в область голови та п`ять ударів ногою в область голови та шиї ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синця на верхній повіці лівого ока із забійною раною на його тлі, значних розмірів синець на обличчі праворуч охоплюючи лобну ділянку, скроневу ділянку, зовнішній кут правого ока, виличної та привушної ділянки, проекції правого ока, нижньої щелепи, синця в правій вушній раковині, крововиливів в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній ділянці ліворуч та в правій лобно-скроневій ділянці, обмежено-дифузні крововиливи під м`яку мозкову оболонку, крововиливи в речовину та шлуночки головного мозку, набряка-набухання тканини головного мозку; внутрішньошкірних крововиливів на лівій боковій поверхні шиї, крововиливів в м`язи шиї по лівій боковій поверхні. Комплекс ушкоджень сформував внутрішньочерепну травму та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких настала смерть потерпілого.

Смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки, та шлуночки головного мозку та розвитком його набряку-набухання.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України.
07.06.2017 близько 22 години 35 хвилин ОСОБА_9 перебував в приміщенні комп`ютерного клубу «Планета X», за адресою: м. Київ, вул. А.Ахматової, 3, де відпочивав та грав в комп`ютерні ігри.

Під час проведення дозвілля у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Керуючись умислом на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 підійшов до потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився на підлозі та взутою ногою наніс три удари в область тулуба потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця на грудях ліворуч в проекції реберної дуги, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину передньої черевної стінки, скупчення крові в черевній порожнині об`ємом приблизно 100 мл, підкапсулярної гематоми лівої долі печінки по діафрагмальній поверхні, розривів правої долі печінки по вісцеральній поверхні. Комплекс, описаних тілесних ушкоджень, сформував закриту травму живота, що утворилася від неодноразової дії тупого предмету морфологічні особливості якого не відобразились, незадовго до настання смерті, за механізмом удару має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Таким чином ОСОБА_9 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 07.06.2017 р. у нічний час він перебував в комп`ютерному клубі «Планета Х» по вул. А. Ахматової, 3, де грав в комп`ютерні ігри. Також до клубу зайшов потерпілий ОСОБА_11 , з яким у нього виник словесний конфлікт. Потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння та почав нецензурно виражатись в його бік. У зв`язку з цим він декілька разів вдарив потерпілого по обличчю, від чого останній впав, після чого він наніс декілька ударів потерпілому ногами по голові. Після цього він вийшов з приміщення комп`ютерного клубу. Характеру, локалізації та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, а також причинно-наслідкового зв`язку між спричиненими ним тяжкими тілесними ушкодженнями голови та настанням смерті обвинувачений не оспорював. Що стосується іншого обвинуваченого ОСОБА_8 зазначив, що з ОСОБА_9 він раніше не був знайомий. Конфлікт виник безпосередньо між ним ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_11 та в ньому не брав участь потерпілий ОСОБА_9 , так само він не брав участі у побитті потерпілого до того часу як він ( ОСОБА_8 ) покинув приміщення клубу. Таким чином ОСОБА_8 заперечував, що під час побиття потерпілого він діяв спільно з ОСОБА_9 . У скоєному щиро покаявся та попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою провину у скоєнні інкримінованого злочину за ч.2 ст. 121 КК України визнав частково та суду пояснив, що дійсно 07.06.2017 р. у нічний час він перебував в комп`ютерному клубі «Планета Х» по вул. А. Ахматової, 3, де відбувся конфлікт із потерпілим ОСОБА_11 та раніше не знайомим йому обвинуваченим ОСОБА_8 . В ході цього конфлікту потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав нецензурно виражатись на адресу ОСОБА_8 , у зв`язку з чим останній почав бити потерпілого, від чого потерпілий впав на підлогу. Він ( ОСОБА_9 ) в свою чергу не втручався в конфлікт, початку цього конфлікту не бачив та знаходився в залі поряд з іншими відвідувачами та грав на комп`ютері. Після того як ОСОБА_8 припинив бити потерпілого та покинув приміщення клубу, він підійшов до потерпілого, щоб поцікавитись його станом. Він намагався підняти потерпілого, щоб надати йому допомогу, але потерпілий почав висловлюватись нецензурними словами, у зв`язку з чим він наніс декілька ударів ногами потерпілому по животу. Таким чином, ОСОБА_9 не заперечував, що внаслідок його ударів потерпілий зазнав ушкоджень внутрішніх органів, тобто не заперечував ступеню тяжкості тілесних ушкоджень від його дій, які зазначені в обвинувальному акті, проте зазначив, що він не діяв в групі з незнайомим йому ОСОБА_8 , а діяв окремо від останнього та їх дії не були пов`язані спільним умислом.

Вина обвинувачених в обсязі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених під час судового провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що загиблий ОСОБА_11 був її сином, про смерть якого вона дізналась від сусідів через 5 днів після його загибелі. Уточнений цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердила, що 07.06.2017 р. в нічний час доби вона перебувала в комп`ютерному клубі «Планета Х», де знаходились обвинувачені. В цей час до клубу зайшов потерпілий та почав нецензурно виражатись та чіплятись до ОСОБА_8 , який спершу просив його заспокоїтись, після чого почав бити потерпілого. ОСОБА_9 не брав участі у побитті ОСОБА_8 потерпілого. Також вона бачила, як ОСОБА_9 надавав потерпілому медичну допомогу. Останній був при свідомості та просив придбати йому пива.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що 07.06.2017 р. у нічний час він перебував в комп`ютерному клубі «Планета Х», де в його присутності відбулась бійка між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 . Очевидцем нанесення обвинуваченим ОСОБА_9 ударів потерпілому він не був, проте був свідком як ОСОБА_9 та він особисто надавали потерпілому допомогу, вивели його на вулицю, де потерпілий повідомив, що з ним все нормально, попросив пива та цигарок.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що 07.06.2017 р. в комп`ютерному клубі «Планета Х» відбулась бійка, очевидцем якої він не був, проте бачив, як потерпілого вивели з приміщення клубу на курилку. У потерпілого була кров на обличчі.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується сукупністю наступних письмових доказів.

Згідно з рапортом патрульного поліцейського від 08.06.2017 р. екіпажем патрульної поліції 07.06.2017 р. о 23-42 год. був отриманий виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_4 у приміщенні комп`ютерного клубу був виявлений труп потерпілого ОСОБА_11 , який зі слів відвідувачів клубу брав участь у бійці /т.2 а.с. 28/.

Протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 07.06.2017 р. було зафіксовано розташування трупа та наявні на ньому видимі тілесні ушкодження /т.2 а.с. 29-32/.

В ході огляду місця події від 08.06.2017 р. було оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , а саме приміщення комп`ютерного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де відбулась бійка потерпілого з обвинуваченими. /т.2 а.с. 33-40/.

В ході огляду квартири АДРЕСА_5 було вилучено одяг обвинуваченого ОСОБА_9 /т.2 а.с. 42-44/.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1369/2 від 17.07.2017 р. у потерпілого ОСОБА_11 було виявлено тілесні ушкодження у виді синця на верхній повіці лівого ока із забійною раною на його тлі, значних розмірів синець на обличчі праворуч охоплюючи лобну ділянку, скроневу ділянку, зовнішній кут правого ока, виличної та привушної ділянки, проекції правого ока, нижньої щелепи, синця в правій вушній раковині, крововиливів в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобній ділянці ліворуч та в правій лобно-скроневій ділянці, обмежено-дифузні крововиливи під м`яку мозкову оболонку, крововиливи в речовину та шлуночки головного мозку, набряка-набухання тканини головного мозку; внутрішньошкірних крововиливів на лівій боковій поверхні шиї, крововиливів в м`язи шиї по лівій боковій поверхні. Комплекс ушкоджень сформував внутрішньочерепну травму та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки, та шлуночки головного мозку та розвитком його набряку-набухання. Дані тілесні ушкодження були спричинені обвинуваченим ОСОБА_8 . Також під час експертного дослідження у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у виді синця на грудях ліворуч в проекції реберної дуги, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину передньої черевної стінки, скупчення крові в черевній порожнині об`ємом приблизно 100 мл, підкапсулярної гематоми лівої долі печінки по діафрагмальній поверхні, розривів правої долі печінки по вісцеральній поверхні. Комплекс, описаних тілесних ушкоджень, сформував закриту травму живота, утворилися від неодноразової дії тупого предмету морфологічні особливості якого не відобразились, незадовго до настання смерті, за механізмом удару має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя. Дані тілесні ушкодження утворились від дій обвинуваченого ОСОБА_9 . Також експертом було встановлено, що в крові потерпілого ОСОБА_11 було виявлено етиловий спирт в концентрації 0,45 промілле, що підтверджує показання обвинувачених та свідків про перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння /т.2 а.с. 47-52/.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 022-76-1369-17-2020 від 06.10.2020 р. підтверджено первинний висновок судово-медичної експертизи, та додатково зазначено, що встановити послідовність нанесення пошкоджень не виявилось можливим та на підставі оцінки відеозапису обставин події експертом зроблено висновок, що комплекс пошкоджень, що призвів до внутрішньочерепної травми міг заподіяти ОСОБА_8 внаслідок ударів ОСОБА_11 в область голови, а комплекс пошкоджень, який сформував закриту травму живота міг також заподіяти ОСОБА_9 при нанесенні ударів постраждалому в область живота. Експерт констатував, що як внутрішньочерепна травма, так і закрита травма живота мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_16 підтримав складений ним висновок.

12.06.2017 р. ОСОБА_17 впізнав труп сина ОСОБА_11 , який був виявлений в ході ОМП 07.06.2017 р. по вул. Ахматової, 3 /т.2 а.с. 59/.

Відповідно до висновку експерта № 254 від 30.06.2017 р. на змивах, вилучених в ході огляду місця події, була виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_11 /т.2 а.с. 64-68/.

На відеозаписі з камер відеонагляду в приміщенні комп`ютерного клубу «Планета Х» від 07.06.2017 р. зафіксовані обставини виникнення конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 , під час якого ОСОБА_8 наніс потерпілому 2 удари кулаком правої руки в область голови потерпілого, від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після цього ОСОБА_8 продовжив наносити потерпілому удари 2 удари кулаком руки в область голови та 5 ударів ногою в область голови та шиї. Обвинувачений ОСОБА_9 в цей час сидів за комп`ютером та не брав участі у побитті потерпілого. Далі на відеозаписі зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_8 покинув приміщення клубу, після чого до потерпілого підійшов обвинувачений ОСОБА_9 , який почав оглядати потерпілого та через деякий час наніс потерпілому три удари в область тулуба. Даний відеозапис підтверджує показання обвинувачених, які пояснили, що кожен з них окремо з певним проміжком у часі нанесли потерпілому тілесні ушкодження, та їх дії не носили узгоджений характер /т.2 а.с. 74-94/.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 439 від 06.07.2017 р. ОСОБА_9 в період скоєння злочину яким-небудь психічним розладом не страждав і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У даний час ОСОБА_9 психічно здоровий та за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. /т.2 а.с. 106-107/.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 521 від 03.08.2017 р. ОСОБА_18 в період скоєння злочину яким-небудь психічним розладом не страждав і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У даний час ОСОБА_8 психічно здоровий та за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /т.2 а.с. 118-119/.

Аналіз вищенаведених досліджених доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні потерпілому ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 ,. у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме: у спричиненні потерпілому ОСОБА_11 умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.Вказані висновки випливають із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, як в цілому, так і в деталях, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинувачених у судовому засіданні у скоєнні вказаних злочинних дій, зазначених у вироку, доведена повністю.

При цьому судом повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Разом з тим, обговорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, а також правильність інкримінування обвинуваченому ОСОБА_8 додаткової кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину групою осіб, та доведеність належними доказами зазначеної кваліфікації, суд враховує, що органом досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звинувачуються у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 групою осіб. При цьому за змістом обвинувачення ці дії носили спільний характер з самого початку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинено групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

Проте, дослідженням доказів встановлено, що версія обвинувачення щодо вчинення обвинуваченими злочину групою осіб не узгоджується із встановленими в ході судового розгляду обставинами. Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що під час проведення дозвілля між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт на побутовому грунті, в ході якого у Плехневича разом із ОСОБА_8 виник злочинний умисел , направлений на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Проте з відеозапису з камер відеоспостереження вбачається, що конфлікт виник лише між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 . При цьому обвинувачений ОСОБА_9 не брав участі у конфлікті, а сидів за комп`ютером, як і інші відвідувачі клубу, що виключає виникнення спільного злочинного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень як зазначено в обвинувальному акті. В ході конфлікту саме обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому удари, від чого останній впав на підлогу, після чого продовжив наносити удари потерпілому. При цьому обвинувачений ОСОБА_9 не приймав участі у нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, а сидів біля комп`ютера. Вже після того, як обвинувачений ОСОБА_8 покинув приміщення клубу, обвинувачений ОСОБА_9 підійшов до потерпілого, почав оглядати його та через певний проміжок часу наніс потерпілому три удари ногою по тулубу. При цьому, зазначені обставини узгоджуються із показаннями ОСОБА_9 , який стверджував, що в той час коли він оглядав потерпілого та намагався надати йому допомогу, потерпілий звернувся до нього в образливій формі, що стало підставою для спричинення йому тілесних ушкоджень. Отже між діями обвинувачених стосовно нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 існує певний часовий проміжок. При цьому дії обвинувачених були відокремлені та підстави нанесення тілесних ушкоджень потерпілому були різні обвинуваченим ОСОБА_8 передувало виникнення конфлікту з останнім, а нанесенню тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_9 передувала образа, висловлена потерпілим саме в бік ОСОБА_9 . При цьому, суд ураховує, що як обвинувачений ОСОБА_9 не брав безпосередньої участі під час нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та його увага була зосереджена на моніторі комп`ютера, так і ОСОБА_8 не брав участі у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 та не був присутній в цей час у приміщенні. Також суд ураховує, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не були особисто знайомі та до початку конфлікту не спілкувались між собою, що виключає наявність будь-якого спільного мотиву щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Аналіз наведених обставин та доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили не одне кримінальне правопорушення, а декілька окремих кримінальних правопорушень, які відокремлені у часовому вимірі, а їх дії, які кожен виконував окремо відносно потерпілого, не охоплювались єдиним умислом обвинувачених та були викликані різними мотивами. Таким чином, суд вважає, що в діях обвинувачених відсутня така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину групою осіб, а тому зазначена кваліфікуюча ознака підлягає виключенню з загального змісту обвинувачення та виключенню з кваліфікації дій як обвинуваченого ОСОБА_8 так і обвинуваченого ОСОБА_9 , а кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_9 у зв`язку з цим підлягає перекваліфікації з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 121 КК України відповідно до положень ст. 337 КПК України, тобто шляхом зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, що покращить становище обвинувачених.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Скоєний обвинуваченими злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує його особу, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилась в негативному осуді своєї протиправної поведінки обвинуваченим, який попросив вибачення у потерпілої, а також добровільне часткове відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди та повне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 на підставі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилась в негативному осуді своєї протиправної поведінки обвинуваченим, який попросив вибачення у потерпілої, а також добровільне часткове відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України на строк 7 років.

Також відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 підлягає зарахуванню час його перебування в установах попереднього ув`язнення з дня його затримання (30.07.2017 р.) до дня його звільнення з під варти (17.03.2021 р.) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки обвинувачений вчинив злочин до набрання чинності Законом України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.

Ураховуючи, що у зв`язку із зарахуванням попереднього ув`язнення у строк покарання остаточний строк покарання є меншим ніж строк попереднього ув`язнення, обвинуваченого ОСОБА_8 слід вважати таким, що повністю відбув покарання.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_9 , характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України на строк 5 років.

Разом з тим, ураховуючи позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка просила обрати покарання ОСОБА_9 не пов`язане із тримання під вартою, ураховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, у тому числі часткове відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди, активну участь обвинуваченого у проведенні антитерористичної операції, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, участь у заснуванні та роботі благодійної організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком», суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених с. 76 КК України.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.
Потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов, який в ході судового розгляду був уточнений потерпілою, в якому потерпіла просила стягнути з обвинувачених на її користь моральну шкоду в сумі 500 000 грн. В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпіла зазначила, що загиблий був її сином. У зв`язку із загибеллю сина постійно відчуває біль, нервові переживання, стрес та стривоженість, стан її здоров`я погіршився, вона втратила годувальника та опору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 внаслідок вчинення обвинуваченими злочину зазнала моральних переживань у зв`язку зі втратою сина, що призвело до погіршення її здоров`я, спричинило фізичний і психологічний дискомфорт. Вказані обставини свідчать про заподіяння потерпілій ОСОБА_7 з вини обвинувачених моральної шкоди.
На підставі аналізу наведених обставин та наявних належних доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що заявлений цивільним позивачем розмір моральної шкоди в сумі 500 000 грн. є співрозмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілої. Разом з тим, ураховуючи, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_11 були дії обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000 гривень за виключенням суми грошових коштів, які ОСОБА_8 добровільно відшкодував потерпілій в сумі 66 000 гривень, а усього 284 000 гривень (350 000 66 000). Ураховуючи, що між діями обвинуваченого ОСОБА_9 та смертю потерпілого відсутній причинний зв`язок, але внаслідок дій ОСОБА_9 потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент їх заподіяння, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 іншу частину моральної шкоди 150 000 гривень з вирахуванням суми грошових коштів в розмірі 25 000 гривень, яку ОСОБА_9 добровільно відшкодував потерпілій, а саме 125 000 гривень (150 000 -25 000). Таким чином, цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави у рівних частинах.
Клопотань від прокурора про застосування до обвинувачених запобіжних заходів не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 / сім/ років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 30.07.2017 р.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 30.07.2017 р. по 17.03.2021 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 вважати таким, що повністю відбув призначене судом покарання.

Визнати винним ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання- 5 /п`ять/ років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду в сумі 284000 /двісті вісімдесят чотири тисячі/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду в сумі 125 000 /сто двадцять п`ять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 6708 /шість тисяч сімсот вісім/ гривень 86 копійки на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 процесуальні витрати в сумі 6708 /шість тисяч сімсот вісім/ гривень 86 копійки на користь держави.

Речові докази :

-компакт- диск з відеозаписом- зберігати в матеріалах кримінального провадження№

-змиви та зрізи з рук ОСОБА_11 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 0001415 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1