С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/899/22
В справі 760/2164/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
02 лютого 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 розглянув матеріали клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт вилученого під час обшуку майна в кримінальному провадженні №0001117 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна, подане в рамках кримінального провадження №0001117 від 23.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, вилучене 27.01.2022 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

На думку слідчого судді клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 27.01.2022 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучено майно та речі.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На думку слідчого судді клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1.збереження речових доказів,

2.спеціальної конфіскації,

3.конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи,

4.відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В клопотанні, поданому прокурором, поставлено питання про арешт тимчасово вилученого майна, з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, прокурором не було обґрунтовано в клопотанні, за якими саме ознаками вилучене майно є речовими доказами, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин воно слугуватиме речовим доказом. До клопотання також не надано копії постанови про визнання вилучених речей речовими доказами.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Однак в клопотанні, що є предметом розгляду, власників майна, про накладення арешту на яке ставиться питання, не вказано, тщо позбавляє слідчого суддю можливості виконати вимоги закону щодо виклику їх судове засідання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, тому вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі ст. 172 ч. 3 КПК України для усунення недоліків.

ІІІ. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 98, 170 - 172 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт вилученого під час обшуку майна в кримінальному провадженні №0001117 від 23.04.2020, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: