Справа 556/1212/21
Номер провадження 1-кп/556/134/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 21

14.12.2021

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000091 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,-

за ч.2 ст.125 КК України;
в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, при наступних обставинах.

Так, 01 червня 2021 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в смт.Володимирець по вул.1 Травня 58, а саме поблизу водойми ДП «Володимирецьке лісове господарство», на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, протиправно наніс два удари кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 . Внаслідок вказаної події ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани біля правої вушної раковини і слизової верхньої губи справа, синці обличчя та підключичної ділянки справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №50, від 03.06.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_6 частково визнав свою вину у вчиненому та пояснив, що 01 червня 2021 року ввечері він разом зі своїми знайомими прийшли на берег водойми в районі вулиці 1-го Травня в смт.Володимирець, відпочивали. Цей берег не є якоюсь забороненою зоною, там завжди всі відпочивають. Раптово прибіг потерпілий ОСОБА_8 , він був напідпитку, почав сваритись, кричати, проявляти агресію. Оскільки в компанії з ОСОБА_9 були діти, вони налякались такої поведінки потерпілого, почали плакати. Тоді ОСОБА_10 встав, щоби заспокоїти ОСОБА_11 , останній схопив ОСОБА_12 за одяг на грудях, і у відповідь на такі дії ОСОБА_12 вдарив потерпілого один чи, можливо, декілька разів. після цього бійка і сварка між ними припинилась, ОСОБА_8 випив разом з ОСОБА_9 та його друзями "мирову" і пішов. Свідомості потерпілий не втрачав, якихось видимих ушкоджень на його обличчі не було. У вчиненому, тобто в тому, що він вдарив ОСОБА_11 , ОСОБА_6 розкаюється, просить його суворо не карати, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнає частково, про відшкодування моральної - заперечує.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він перебував в цивільно-правових відносинах з ДП "Володимирецьке лісове господарство", працював сторожем. Ввечері 01 червня 2021 року біля 23 год. 30 хв. він виячвив на березі водойми лісгоспу компанію чоловіків, раніше бачив їх, коли вони намагались незаконно рибалити на водоймі . Тому він підійшов і зробив зауваження, у відповідь ОСОБА_10 відповів нецензурною лайкою і почав його бити, наніс декілька ударів по голові, плечах. Від ударів ОСОБА_8 втратив свідомість, прийшов до тями в своїй кімнаті. Від отриманих ушкоджень відчував біль, лікувався, проходив обстеження. У зв"язку з цим поніс матеріальні витрати, зазнав моральної шкоди. Підтримав свій цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, наполягав на максимально суворому покаранні ОСОБА_6 , який, на думку потерпілого, не розкаявся, не попросив вибачення.

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена сукупністю інших досліджених судом доказів, в т.ч.

- заявою потерпілого, в якій він вказує на обставини отримання тілесних ушкоджень та особу, яка їх заподіяла (т.1 а.с.12-14);

- протоколом огляду місця події з додатками, під час якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення (т.1 а.с. 15-21);

- висновком судово-медичної експертизи №50 від 03.06.2021 року (т.1 а.с. 47), з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани біля правої вушної раковини і слизової верхньої губи справа, синці обличчя та підключичної ділянки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані рани виникли від дії тупого предмету, можливо, від ударів рукою або ногою, відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, яке заподіяло короткочасний розлад здоров"я.

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 (т.1 а.с. 61-64), під час якого підозрюваний показав, в які частини тіла потерпілого наносились удари;

протоколами слідчих експериментів з потерпілом ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_13 (т.1 а.с.27-30, 42-45);

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повністю підтвердила пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , пояснила, що 01.06.2021 року вона разом зі своїм чоловіком, дитиною та ОСОБА_15 відпочивали на березі водойми в смт.Володимирець, потерпілий ОСОБА_8 був явно в нетверезому стані, вів себе агресивно, кричав, налякав дитину ОСОБА_16 . ОСОБА_10 намагався заспокоїти потерпілого, декілька разів вдарив його. ОСОБА_8 не втрачав свідомості, після отриманих ударів чоловіки заспокоїлись, помирились, разом випили, потиснули один одному руки.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена в ході досудового розслідування та знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України є правильною.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до п.1) ч.1 ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено

Обвинувачений ОСОБА_6 посередньо характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати міру покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

З приводу заявленого потерпілим цивільного позову судом встановлено наступне.

Потерпілий ОСОБА_4 заявив позов про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в загальному розмірі 38156,92 грн, яка складається з матеріальної шкоди, в розмірі 8156,92 грн, а також моральної шкоди в сумі 30000 грн.

В судовому засіданні представник потерпілого підтримала позовні вимоги, пояснила, що потерпілий тривалий час лікувався від отриманих ушкоджень, у зв`язку з цим потерпілий не лише поніс матеріальні витрати на придбання ліків, оплату обстеження, а також зазнав фізичних та моральних страждань, біль, приниження, витрачав час і зусилля для відновлення здоров`я та звичайного ритму життя. Просила задоволити позов в повному обсязі.

Обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що лікування від фактично отриманих ОСОБА_8 ушкоджень не потребувало проведення обстежень та таких значних витрат, крім того, просив врахувати також і поведінку самого потерпілого.

Як вбачається зі ст.1166, 1167 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім визначених законом випадків. Зокрема, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як вбачається зі ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Аналізом оригіналів платіжних документів (чеків, рахунків, накладних), наданих потерпілим, виписки із медичної карти стаціонарного хворого, встановлено, що за період стаціонарного лікування ОСОБА_4 у відповідності до лікарських призначень витратив на придбання ліків та медичного обладнання, оплату лабораторних та інших обстежень 3705,31 грн, і вказані кошти підлягають відшкодуванню обвинуваченим. При цьому, медичні препарати придбавались, та обстеження проводились у відповідності до лікарських призначень, отриманих потерпілим під час стаціонарного та амбулаторного лікування.

У відповідності до ст.1195 ЦК України також підлягають стягненню з обвинуваченого кошти в сумі 4451,61 грн, як втрачений потерпілим заробіток за час його тимчасової непрацездатності.

Так, у відповідності до ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.
Як вбачається зі ст.1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.
Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
З врахуванням вказаних вимог закону, суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_8 має право на відшкодування втраченого за час тимчасової непрацездатності заробітку, розрахунок такого відшкодування проведено представником позивача правильно, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати та часу тимчасової непрацездатності потерпілого.
Доводи представника цивільного відповідача про те, що ОСОБА_8 на час отримання тілесних ушкоджень не перебував в трудових відносинах з підприємством, не спростовують висновків суду.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає стягненню в користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальна шкода в загальному розмірі 8156, 92 грн., яка складається з витрат на лікування та втраченого заробітку.
Потерпілим також заявлено позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн. В обґрунтування позову в цій частині ОСОБА_4 вказував, що внаслідок отримання травми він зазнав сильного болю, приниження, образи, тривалий час лікувався. Потерпілий відчував як фізичні, так і моральні страждання та біль, пригнічення, змушений був затрачати значні зусилля, час та кошти для відновлення належного рівня свого життя.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а в разі завдання шкоди здоров`ю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала. Ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи характер та обсяг страждань потерпілого, істотність вимушених змін у його житті, які пов`язані з отриманими травмами, а також встановлені судом обставини події, суд, виходячи із принципів розумності, співрозмірності та справедливості, приходить до висновку про наявність підставі для часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Речові докази в даному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального процесу не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді стягнення штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ядесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , 8156 (вісім тисяч сто п`ятдесят шість) грн 92 коп. матеріальної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди, а всього стягнути 13156 (тринадцять тисяч сто п`ятдесят шість) грн 92 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити копію вироку потерпілому.

Суддя: