Номер провадження: 11-сс/813/290/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.01.2022 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001473 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження за №0001473 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України було частково задоволене клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був накладений арешт на речі та майно, вилучене 08.12.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на банківську карту № НОМЕР_1 (Universal до 04/25), банківську карту банку «Південний» № НОМЕР_2 (на ім`я OLEKSIIZHUR до 11/24), банківську карту банку «Укргазбанк» № НОМЕР_3 (на ім`я OLEKSIIZHUR до 12/21), які упаковані у сейф-пакет № SUD 2013932; мобільний телефон марки RedmiNote 8 Pro з номерами телефону: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; IMEI 1: НОМЕР_6 ; IMEI 2: НОМЕР_7 , який упакований у сейф-пакет №SUD 2013943.
У частині накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку 08.12.2021 за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено.
Обґрунтовуючи ухвалу слідчий суддя вказувала на те, що на даний час здійснюються першочергові дії у кримінальному провадженні та перевіряється причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, у зв`язку з чим є необхідність у збереженні речових доказів, окрім того метою арешту є необхідність проведення експертиз.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На вказану ухвалу представник власника майна адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження, слідчим не була обґрунтована необхідність накладення арешту, окрім того, слідчий суддя вийшов за межі доводів клопотання, яке надійшло до суду з порушенням процесуальних строків.
За таких обставин, адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.01.2022 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.
В судовому засіданні апеляційного суду власник майна ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Водночас, прокурор ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлена про час і місце судового засідання до суду не з`явилася, однак направила на адресу суду заяву, в якій просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на таке.
Як вбачається зі змісту клопотання, до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. надійшли матеріали з Управління протидії кіберзлочинам в Одеській обл. ДКП НП України про те, що невстановлена особа здійснює несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислюваних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.
У ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 01.11.2021 по 03.11.2021 невстановленою особою здійснено несанкціонований доступ і внесення недостовірних відомостей про вакцинацію через програмний комплекс «HELSI МE» та «HELSI PRO» до бази даних НСЗУ шляхом несанкціонованого доступу до облікового запису ТОВ «Новітній медичний простір» та використання цифрового ключа (електронного підпису) лікаря загальної практики сімейної медицини ОСОБА_7 , останнім спільно з ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 (студент-практикант) були внесені відомості стосовно вакцинування вакцинами проти короновірусу близько 60 осіб.
Згідно матеріалів виконаного доручення в порядку ст.40 КПК України співробітниками УПК в Одеській обл. ДКП НП України встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, з матеріалів виконаного доручення в порядку ст.40 КПК України співробітниками УПК в Одеській обл. ДКП НП України встановлено, що ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інформація щодо права власності на квартиру АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_12 .. Інформація щодо права власності на квартиру АДРЕСА_4 відсутня.
08.12.2021 в період часу з 07 год 20 хв. по 08 год 31 хв., було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: 1. банківську карту № НОМЕР_1 (Universal до 04/25), банківську карту банку «Південний» № НОМЕР_2 (на ім`я OLEKSIIZHUR до 11/24), банківську карту банку «Укргазбанк» № НОМЕР_3 (на ім`я OLEKSIIZHUR до 12/21), вищевказане вилучено до сейф-пакету № SUD 2013932; 2. Мобільний телефон марки RedmiNote 8 Pro з номерами телефону: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; IMEI 1: НОМЕР_6 ;
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приписами ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 08.12.2021 вилучені в ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами.
Що стосується доводів апелянта відносно того, що клопотання про арешт майна надійшло до суду з порушення строків, передбачених КПК України, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, обшук у вказаному провадженні був проведений 08.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 29.11.2021.
Відповідно до приписів ч.5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Прокурор ОСОБА_10 у заяві, яку вона направила на адресу апеляційного суду повідомила, що клопотання про арешт майна було направлено до Приморського райсуду м. Одеси 09.12.2021.
Апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 22.12.2021 клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, при цьому клопотання після усунення недоліків надійшло до Приморського райсуду м. Одеси 23.12.2021.
Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносного того, оскільки у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, перевіряється причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою перевірки зокрема транзакцій за банківськими рахунками, фото та відео зображень та текстових повідомлень.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та прийшов до вірного висновку про необхідність збереження вилученого майна, запобігання його відчуженню чи знищенню та забезпечення проведення експертних досліджень, у зв`язку з чим в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги представника власника майна та для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що власник майна відповідно до ст. 174 КПК України має право звернутися до слідчого судді або суду із клопотанням про скасування арешту майна.
Керуючись статтями 98, 132, 170, 171, 173, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси, від 06.01.2022 про накладення арешту на майно, перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали, вилучене 08.12.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження №0001473 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4