КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Республіці Саха Якутія РФ, є громадянином України, одружений, має на утриманні сина 2012 р.н., офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю: прокурора захисника (у режимі відеоконференцзв`язку із Дніпровським апеляційним судом) підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчої групи 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001150, на строк до 27.11.2021 року включно, з визначенням розміру застави у межах 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя у ході розгляду клопотання встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Врахувавши, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, знає особисто інших підозрюваних та свідків, проживає з ними в одному місті та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом умовлянь, підкупу чи залякування свідків, надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності,слідчий суддя вважав за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням неодноразового продовження судом строків тримання під вартою, наявність у підозрюваного дружини та дитини, що вказує на існування міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави, а саме у максимальному, передбаченому відповідною нормою, розмірі - 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою визначити розмір застави ОСОБА_6 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.

Захисник вказує, що прокурором не було надано слідчому судді жодного беззаперечного доказу існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.

Апелянт зауважує, що висновком експерта встановлено, що вилучені під час проведення обшуку речовини відносяться до прекурсорів. Зазначений факт тягне за собою перекваліфікацію діянь на ст. 311 КК України, що є менш тяжким злочином. На думку захисника, зазначене вказує на необґрунтованість повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України.

Також автор апеляції зазначає, що обставини та дані, наведені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, є ідентичними аргументам клопотання про застосування запобіжного заходу від 18.02.2021 року. Впродовж значного періоду часу стороною обвинувачення не встановлено і не представлено суду додаткових доказів причетності ОСОБА_6 до інкримінованого діяння.

Сторона захисту просить звернути увагу, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні сина ОСОБА_9 , 2012 р.н.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001150 від 21.12.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

16.02.2021 о 13 год. 04 хв. ОСОБА_6 затримано, у порядку ст. 208 КПК України.
17.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
03.08.2021 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 01.10.2021 року.
27.09.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 діб без визначення розміру застави.

29.09.2021 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001150 до 17.12.2021 року.
29.09.2021 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва було задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001150, на строк до 27.11.2021 року включно, з визначенням розміру застави у межах 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 Кодексу.

Розглядаючи клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» п. 88).

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на мету, мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, слідчий суддя під час розгляду ретельно дослідив доводи клопотання старшого слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому, слідчим суддею враховано стадію кримінального провадження, кількість підозрюваних та обсяг матеріалів, з якими сторона захисту ще не ознайомилась.
Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження дії виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому, місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Колегією суддів встановлено, що як старшим слідчим у клопотанні, так і прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати. Це слугує підставою для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність старшим слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчинених злочинів, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не є достатньо переконливими, а дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про визначення ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень, оскільки воно не суперечить положенням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. У даному випадку, при визначенні розміру застави, слідчий суддя діяв у межах своїх дискреційних повноважень та визначив розмір застави саме такий, який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.

Приймаючи вказане рішення слідчий суддя врахував фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правомірно визначив саме такий розмір застави. Підстав вважати його завідомо непомірним у колегії судді немає.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, зазначені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи 4-го відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001150, на строк до 27.11.2021 року включно, з визначенням розміру застави у межах 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволеннння.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6071/2021
Єдиний унікальний номер справи 759/21901/21
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1