Ухвала

слідчого судді

22.02.2022 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000236 від 05.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:
Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000236 від 05.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання про арешт майна обгрунтовує тим, що СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000236 від 05.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.10.2021 до СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що особи на імя ОСОБА_6 здійснює збут наркотичних та психотропних речовин на території Франківського району м. Львова.

17.02.2022р. на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду ОСОБА_1 № 456/415/22 1-кс/465/358/22 від 09.02.2022 проведено обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору із серійним номером НОМЕР_1 та абонентським номером НОМЕР_2 ; додаткову сім картку оператора «Київстар»; чотири шприци об`ємом 2ml із слідами РБК та грошову купюру номіналом 20 (двадцять) гривень із серією та номером ЄБ 1613269. 17.02.2022р. слідчим винесено постанову про визнання вказаних обєктів речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000236 від 05.10.2021р.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій по даному кримінальному провадженню, а також ймовірність, що вилучене майно може бути прихованим, пошкодженим, зникне, втрачено, знищено, використано, перетворено, зіпсовано сувано, передано, відчужено, що може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

Відтак, просять накласти арешт на вищевказане майно, що було вилучено в ході проведення обшуку приміщення квартири

АДРЕСА_1 слідчий в судовому засіданні, як і прокурор клопотанняч підтримали, мотивуючи також тим, що відносно підозрюваного слідчим суддею обрано запобіжний захід тримання під вартою.

В чергове судове засідання прокурор не прибув, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні слідчий як і раніше, просив задоволити клопотання, надавши додаткоуві процесуальні документи у його обгрунтування.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши подані докази, у тому числі й матеріали кримінального провадження, слідчий суддя з урахуванням уже встановлених обставин за результатами розгляду інших клопотань у даному кримінкальному провадженні, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000236 від 05.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 09 лютого 2022 року у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , тобто за фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , яккомук інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України з кваліфікуючою ознакою - групою осіб.

Як убачається з матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження, в ході обшуку вилучено речі та обєкти які за постановою слідчого визнані речовими доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Крім того, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства.

У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, яким належить вилучене майно.

Враховуючи вищевикладене та правову підставу для арешту майна, до прийняття остаточного законного рішення у кримінальному провадженні, наслідки такого арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи підозрюваного, а також з метою забезпечення збереження речового доказу, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 167, 170, 172, 173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000236 від 05.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , тобто у ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору із серійним номером НОМЕР_1 та абонентським номером НОМЕР_2 ; додаткову сім картку оператора «Київстар»; чотири шприци об`ємом 2ml із слідами РБК та грошову купюру номіналом 20 (двадцять) гривень із серією та номером ЄБ 1613269.

Організацію збереження арештованого майна покласти на старшого слідчого СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , а контроль на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9