Справа № 305/382/22
Номер провадження 1-кс/305/90/22
УХВАЛА

03.03.2022. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000125 від 01.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яке мотивоване тим, що п ід час досудового розслідування встановлено, що 01.03.2022 до Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника начальника СКП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що 01.03.2022 близько 14 год, під час несення служби, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно заподіяли працівникам правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків. 01.03.2022 старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 склав протокол огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено металевий предмет зовні схожий на «шаблю». 01.03.2022 старшим слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області винесено постанову про визнання речових доказів та долучення вказаних речових доказів до матеріалів кримінального провадження, а саме металевого предмету, який зовні схожий на «шаблю». Вилучені предмети можуть бути знаряддям вчинення злочину, які містять сліди злочину та можуть бути використані як доказ, що встановлюються під час кримінального провадження. Частиною 1 статті 170 КПК визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з пунктом 1 ч. 2 цієї статті арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до частини 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Отже, накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та, відповідно, за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні. Незастосування арешту на вилучений металевий предмет, який зовні схожий на «шаблю» в свою чергу несе ризики, що вказана річ зможе бути володільцем відчужена, прихована, знищена тощо. У зв`язку з навденим просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на металевий предмет, який зовні схожий на «шаблю», яка вилучена під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав, просить задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання, копії матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з таких підстав.

Клопотання про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000125, відомості про яке були внесені 01.03.2022 Рахівським РВП, 01.03.2022 до Рахівського РВП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника СКП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що 01.03.2022 близько 14 год під час несення служби з о/у СКП Рахівського РВП капітаном поліції ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно заподіяли працівникам правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівникам службових обов`язків.
Слідчим СВ Рахівського РВП ОСОБА_3 01.03.2022 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: металевий предмет у чохлі, який зовні схожий на «шаблю».

Вказаний предмет визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, згідно з постановою старшого слідчого Рахівського РВП від 01.03.2022.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, предметом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановити власника вказаного предмету не виявилось можливим.
У органа досудового розслідування виникли достатні підстави вважати, що металевий предмет у чохлі, який зовні схожий на «шаблю», являється предметом злочинного діяння.
Оскільки речовий доказ у вигляді металевого предмета у чохлі, який зовні схожий на «шаблю», який виявлений під час здійснення досудового розслідування, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні передбачені нормами КПК правові підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вказане вище.
В іншому випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, втрати, пошкодження, знищення, приховання тощо) на вказане майно.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на металевий предмет, який зовні схожий на «шаблю», який вилучений під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаним майном до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1