У Х В А Л А
Справа №348/2240/21

20 грудня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

про застосування примусових заходів

виховного характеру,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000116 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня 10 класу Надвірнянського ліцею "Престиж" Надвірнянської міської ради,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 124 КК України,

в с т а н о в и в :

До Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , затверджене прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_6 за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 124 КК України.
Судом встановлено, що 29 травня 2021 року близько 18 години 10 хвилин, неподалік приміщення кафе "Відпочинок", що на вул. Княгині Ольги в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, між неповнолітніми ОСОБА_6 з одного боку, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , з другого боку, виник словесний конфлікт.
В ході цього конфлікту ОСОБА_4 почав умисно наносити ОСОБА_6 удари кулаком правої руки по голові, після чого, стоячи позаду ОСОБА_6 , схопив його за шию та намагався повалити на землю.
В результаті отриманих ударів ОСОБА_6 відчув фізичний біль та, сприймаючи дії ОСОБА_4 як реальну загрозу життю та здоров`ю і захищаючись від посягання з його сторони, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, правою рукою дістав з кишені своїх штанів розкладний ніж та з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс декілька ударів ножем в область спини потерпілого, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран поперекової ділянки, одна з них з проникненням в черевну порожнину, пошкодженням вісцеральної порожнини, що призвело до внутрішньої кровотечі та травматичного шоку важкого ступеня, з приводу чого була проведена операція - ревізія органів черевної порожнини, санація та дренування черевної порожнини, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Тобто ОСОБА_6 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 124 КК України (умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони).
Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 124 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 29.05.2021 з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто територію господарства на АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 , й під час огляду якої виявлено та вилучено розкладний ніж, який викинув на вказану територію ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події від 29.05.2021 з фототаблицями до нього, відповідно до якого в приміщенні Надвірнянської центральної районної лікарні, що на вул.Грушевського, 12 в м. Надвірна, оглянуто одяг потерпілого ОСОБА_4 , зокрема, футболку та кофту, на яких виявлено порізи, а також сліди речовини бурого кольору;
- протоколом огляду відеозапису від 31.05.2021 з фототаблицею, яким відображено запис з камери спостереження та на якому зафіксовано конфлікт між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , в ході якого потерпілий першим наносить удари в голову
ОСОБА_6 та схоплює останнього за шию ззаду. ОСОБА_6 намагається вирватися від ОСОБА_4 , дістає з кишені штанів ніж та з розворотом наносить кілька ударів ножем в спину потерпілому;
- висновком судово-медичної експертизи від 12.10.2021 року, яким констатовано, що потерпілому ОСОБА_4 спричиненотілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран колюче-ріжучим предметом поперекової ділянки, одна з них з проникненням в черевну порожнину, пошкодженням вісцеральної порожнини, що призвело до внутрішньої кровотечі та травматичного шоку важкого ступеня, у зв`язку з чим була проведена операція з приводу ревізії органів черевної порожнини, санації та дренування черевної порожнини, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Вказані вище досліджені та перевірені докази є належними, адже стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою та з них послідовно й логічно встановлені обставини події вказаного суспільно небезпечного діяння.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді його передачі під нагляд батьків, застосування обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки та наголосив, що саме такий вид примусових заходів є достатнім і необхідним для попередження вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечних діянь.
ОСОБА_6 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, детально розповів про обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 124 КК України. Вказав, що дійсно 29 травня 2021 року близько 18 години 10 хвилин, неподалік приміщення кафе "Відпочинок", що на вул. Княгині Ольги в м. Надвірна між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого останній наніс йому кілька ударів в голову, схопив його за шию та намагався душити. З метою припинення протиправної поведінки потерпілого він витягнув з кишені розкладний ніж та наніс йому кілька ударів у спину.
Вказав, що він щиро розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого та його матері, обіцяв подібного не вчиняти, буде слухатись батьків, які мають для нього беззаперечний авторитет.
Законний представник неповнолітнього - матір ОСОБА_6 , суду ствердила, що її син є позитивною дитиною, виховується у повній сім`ї, має все необхідне для задоволення життєвих потреб та навчання. Вважає, що вчинене її сином діяння є збігом непередбачуваних обставин, про що син дуже шкодує. Запевняє, що вона з чоловіком мають вплив на сина, який їх слухає у всьому і поважає, а тому вони зможуть забезпечити належний нагляд за ним. Вказала, що вона з чоловіком надалі більше приділятимуть уваги вихованню сина з метою недопущення вчинення ним будь-яких протиправних дій, просить клопотання задовольнити.
Захисник неповнолітнього не заперечив проти задоволення клопотання та вважає, що запропонований прокурором примусовий захід виховного характеру буде належним й достатнім для його підзахисного.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в клопотанні, та вказав, що саме він спровокував конфлікт з ОСОБА_6 , внаслідок якого останній ножем наніс йому тілесні ушкодження. Наголосив, що жодних претензій до ОСОБА_6 він не має та просить клопотання задовольнити.
Законний представник потерпілого ОСОБА_4 - його матір ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання не заперечила, вказавши на відсутність претензій до ОСОБА_6 чи його батьків.
Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно з п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Частиною 3 ст. 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що вчинене ОСОБА_6 діяння підпадає під ознаки суспiльно небезпечного діяння, передбаченого ст. 124 КК України.
За правилами ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років. Особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за окремими виданими кримінальних правопорушень, серед яких ст. 124 КК України відсутня.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 124 КК України, ОСОБА_6 виповнилося п`ятнадцять років, а відтак, згідно зі ст. 22 КК України він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Враховуючи обставини кримінального провадження та той факт, що
ОСОБА_6 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, на даний час навчається, характеризується позитивно, критично ставиться до вчиненого діяння, беручи до уваги здатність батьків забезпечити виховний вплив на сина та забезпечити постійний контроль за його поведінкою, суд вважає, що до ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього - заборони щодо перебування поза місцем проживання протягом доби з 22 години до 06 години, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків строком на 1 рік.
Таким чином клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ст.369, 372, 532 КПК України

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у видіобмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього - заборони щодо перебування поза місцем проживання (будинок АДРЕСА_1 ) протягом доби з 22 години до 06 години, а також передачі під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_7 та батьку ОСОБА_12 строком на один рік.
Речові докази:
- DVD-R диск з відеозаписом місця події на вул. Княгині Ольги в м. Надвірна - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- одяг ОСОБА_6 - батник чорного кольору, джинси чорного кольору, кросівки чорного кольору - повернути ОСОБА_6 ;
- одяг потерпілого ОСОБА_4 - футболку білого кольору, кофту чорного кольору, а також розкладний ніж - знищити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1