Провадження № 11-кп/4820/708/21
Справа № 685/600/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року,-

В с т а н о в и л а :
Вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Теофіполь Хмельницької області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працює різноробочим Теофіпольської селищної ради за строковим договором про надання послуг, військовозобов`язаного, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України:
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Згідно частини 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки:
1.) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2.) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 3922,70 грн. (Три тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 70 коп.) витрат на проведення експертиз № СЕ-19/123-21/2402-ТР та № СЕ-19/123-21/2412-ТВ.

Як вбачається з вироку, в середині лютого 2021 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , в нічну пору доби, переліз через металевий паркан на територію ТОВ «Незалежність», розташовану по АДРЕСА_1 , та підійшов до розташованого на цій території складського приміщення (гаражного боксу). Далі, вийнявши шибку з вікна, проник всередину цього приміщення, звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, таємно викрав брухт чорних металів масою 70 кг по ціні 4,84 грн./кг на суму 338,8 грн., який належить потерпілій ОСОБА_9 , завантаживши його у поліпропіленовий мішок та винісши через вікно, і в подальшому за допомогою двоколісного візка вивіз за територію та здав на металоприймальний пункт ФОП ОСОБА_10 , розташований по АДРЕСА_2 , за що отримав грошові кошти в сумі 315 грн.
Крім цього, 02 березня 2021 року у нічну пору доби, ОСОБА_8 , проникнувши аналогічним способом до того ж складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, таємно викрав вживану акумуляторну батарею 6-СТ-190 вартістю 3400 грн., яка була встановлена на вантажному автомобілі КАМАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 та належить потерпілій ОСОБА_9 , перенісши викрадене через вікно і в подальшому, за допомого того ж візка перевіз на той же приймальний пункт металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 880 грн.
Крім цього, 05 березня 2021 року у нічну пору доби, ОСОБА_8 , проникнувши аналогічним способом до того ж складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, таємно викрав ще одну вживану акумуляторну батарею 6-СТ-190 вартістю 3400 грн., яка була встановлена на вантажному автомобілі КАМАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 та належить потерпілій ОСОБА_9 , перенісши викрадене через вікно і в подальшому, за допомого того ж візка перевіз на той же приймальний пункт металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 880 грн.
Крім цього, 08 березня 2021 року у нічну пору доби, ОСОБА_8 , проникнувши аналогічним способом до того ж складського приміщення по АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, таємно викрав брухт чорних металів масою 80 кг по ціні 4,84 грн./кг на суму 387,2 грн., який належить потерпілій ОСОБА_9 , завантаживши його у поліпропіленовий мішок та винісши через вікно, і в подальшому за допомогою двоколісного візка вивіз за територію та здав на металоприймальний пункт ФОП ОСОБА_10 , розташований по АДРЕСА_2 , за що отримав грошові кошти в сумі 360 грн.
Крім цього, 10 березня 2021 року у нічну пору доби, ОСОБА_8 , проникнувши аналогічним способом до того ж складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, таємно викрав набір вживаних передніх ресор до вантажного автомобіля КАМАЗ вартістю 1200 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , перенісши викрадене через вікно і в подальшому, за допомого того ж візка перевіз на той же приймальний пункт металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 135 грн.
Крім цього, у невстановлений день та час в середині березня 2021 року у нічну пору доби, ОСОБА_8 , проникнувши аналогічним способом до того ж складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 л. вартістю 400 грн., який належать потерпілій ОСОБА_9 , перенісши викрадене через вікно і в подальшому, за допомого того ж візка перевіз на той же приймальний пункт металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 155 грн.
Крім цього, 30 березня 2021 року у денну пору доби, ОСОБА_8 , проникнувши аналогічним способом до того ж складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, незаконно, повторно, таємно викрав металеву діжку ємністю 300 л. вартістю 966,67 грн., який належать потерпілій ОСОБА_9 , перенісши викрадене через вікно і в подальшому, за допомого того ж візка перевіз на той же приймальний пункт металобрухту, за що отримав грошові кошти в сумі 190 грн.
Усі отримані кошти ОСОБА_8 витратив на власні потреби.
Своїми діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 шкоду на загальну суму 10092,67 грн.

В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробування, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Вважає, що призначене покарання є занадто суворим.

В апеляційні скарзі обвинувачений зазначає, що щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, бажає чим по швидше поїхати на заробітки за кордом, що б відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст.185 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який він засуджений, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким з учасників провадження не оскаржуються, тому вирок суду в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядається.
Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного із проникненням в інше приміщення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Обираючи вид та строк покарання ОСОБА_8 , суд вірно врахував ступінь тяжкості злочину, обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом визнано щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено.
При призначенні покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, які зазначаються в апеляційних скаргах.
Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Всі встановлені судом обставини, в їх сукупності, давали суду підстави для призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з випробуванням на строк два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням обвинуваченого в апеляційній скарзі та його захисником в апеляційному суді про призначення обвинуваченому судом явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. Призначене судом покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді