Справа № 509/6064/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000569 від 29.09.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чорноморськ Одеської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Чорноморськ Одеської області, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Чорноморськ Одеської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживає в АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22.09.2021 року близько 14:00 години, більш точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 разом із обвинуваченим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 перебували біля оздоровчого табору «Академічний», що є власністю Національного університету біоресурсів і природокористування України, розташований в с. Молодіжне по вул. Дукова 2, Одеського району Одеської області, де побачили, що зазначений оздоровчий табір має металеву огорожу та вхід на територію здійснюється через металеві ворота, після чого в них виник спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевої огорожі, яка належить Національному університету біоресурсів і природокористування України.
Реалізуючи спільний злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, впевнившись що за ними ніхто не спостерігає, шляхом поштовхів, зламали одну секцію металевого паркану та винесли з території оздоровчого табору, тим самим розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду Національному Університету біоресурсів і природокористування України на суму 250 гривень.
Крім того, 27.09.2021 року близько 15:00 години, більш точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , разом із обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою повторного викрадення чужого майна, прийшли до оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що є власністю Національного університету біоресурсів і природокористування України, розташований в АДРЕСА_4 , де реалізуючи спільний злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, впевнившись що за ними ніхто не спостерігає, зайшли на територію оздоровчого табору, де на землі побачили частину металевих воріт, підняли їх та винесли за територію оздоровчого табору, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, 28.09.2021 року близько 15:30 години, більш точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , разом із обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою повторного викрадення чужого майна повернулись до оздоровчого табору «Академічний», де реалізуючи свій спільний злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, впевнившись що за ними ніхто не спостерігає, зняли з петель другу частину металевих воріт, винесли їх за межі оздоровчого табору «Академічний», та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли Національному університету біоресурсів та природокористування України матеріальну шкоду на суму 700 гривень.
Таким чином, своїми спільними умисними діями обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заподіяли Національному університету біоресурсів та природокористування України матеріальну шкоду на загальну суму 950 гривень.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що він вчинив кримінальні правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчинених ним злочинів.
У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовились давати показання, пояснивши, що все і так уже встановлено на досудовому розслідування, та вони з усіма встановленими обставинами погоджуються.
Представник потерпілого Національного університету біоресурсів і природокористування України ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку із зайнятістю на роботі, обставини справи та докази, які в ній є, нею не оспорюються, не заперечує та визнає не доцільним досліджувати докази по справі. Також в заяві потерпілої зазначено, що вона розуміє, що на випадок визнання судом не доцільності дослідження доказів, вона буде позбавлена можливості оскаржувати вказані обставини в апеляційному порядку. Цивільного позову представником потерпілого не заявлено.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинувачених, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченим, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинувачених, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинах є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами, особи винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого місця проживання не має, в силу ст. 89 КК України, вважається тикам, що не має судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 умисних нетяжких злочинів, завдані матеріальні збитки частково не відшкодовано в сумі 600 грн., однак матеріальні претензії з боку представника потерпілого до обвинуваченого відсутні, особу винного, його сімейний стан, відсутність судимостей, наявність негативної характеристики з постійного місця проживання, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 умисних нетяжких злочинів, завдані матеріальні збитки частково не відшкодовано в сумі 600 грн., однак матеріальні претензії з боку представника потерпілого до обвинуваченого відсутні, особу винного, його сімейний стан, відсутність судимостей, наявність негативної характеристики з постійного місця проживання, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 умисних нетяжких злочинів, завдані матеріальні збитки частково не відшкодовано в сумі 600 грн., однак матеріальні претензії з боку представника потерпілого до обвинуваченого відсутні, особу винного, його сімейний стан, відсутність не знятої та не погашеної судимості, наявність негативної характеристики з постійного місця проживання, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Такі покарання, на думку суду, є справедливими, а також необхідними та достатніми для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченими.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на зулучення експертів відсутні.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.09.2021 року, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених не обиралися, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як обвинувачені своєчасно являлися на всі виклики суду.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.09.2021 року на сегмент металевих воріт, скасувати.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- сегмент металевих воріт розміром 2,5х2,5 м, всередині зазначеної решітки виявлено металеві елементи, що утворюють фігуру типу прямокутників, а 1/3 частина воріт має сітку з металу, який знаходиться під зберігальною розпискою у представника потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутим власнику - Національному університету біоресурсів і природокористування України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1