Солом`янський районний суд міста Києва
Справа № 760/2074/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«14» лютого 2022 року

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у порядку, передбаченому статями 314, 315, 316 КПК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002762 від 07.10.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Золотоноша Черкаської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, маючої на утриманні дитину 2016 року народження, зареєстрованої як ФОП, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Історія провадження
28 січня 2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва з Солом`янської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002762 від 07.10.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України судом 31 січня 2022 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

2.Позиції учасників судового провадження та заявлені клопотання
Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду і викликати в судове засідання учасників процесу та свідків згідно реєстру, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає, розгляд справи повинен здійснюватися у відкритому судовому засіданні.

Захисник, обвинувачена заперечили проти призначення справи до розгляду, оскільки вважали таке призначення передчасним.

Представники потерпілих в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про можливість розгляду підготовчого судового засідання у їх відсутність.

Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, відповідно до якої, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе у відсутність представників потерпілих провести підготовче судове засідання.

Інших клопотань від учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів не надходило.

3.Загальні висновки суду
З метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначив дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясував, можливість проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні;

3) з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглянув клопотання сторін кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Кримінальне провадження підсудне Солом`янському районному суду м. Києва відповідно до статей 32-33 КПК.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів були вручені обвинуваченій, що нею не заперечувалося в судовому засіданні.

Під час проведення підготовчого судового засідання також встановлено, що угода про визнання винуватості у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК України до суду не надходила.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників судового провадження про розгляд справи у закритому судовому засіданні не надходило.

У підготовчому судовому засіданні визначено осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Клопотань про застосування заходів забезпечення позову, обрання обвинуваченій запобіжного заходу від сторін не надійшло.

4.Щодо повернення обвинувального акта
У клопотанні про повернення обвинувального акта захисник обвинуваченої просить обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернути прокурору. Клопотання обґрунтоване тим, що у обвинувальному акті відсутні об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 191 КК України. Так, зокрема не зазначено яким чином ОСОБА_6 робила перерахунок грошових коштів з рахунків ПП «Мамаєва Слобода» та ПП «Центр народознавства «Козак Мамай» на свій особистий рахунок ФОП; з яких IP адрес було з`єднання з банком при проведенні відповідного перерахунку; з яких телефонних з`єднань було ініційовано доступ до банку підприємств; яким чином проведена верифікація клієнта в банку; яке місце вчинення злочину, тощо.

Обвинувачена заявлене клопотання підтримали та просила задовольнити.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає КПК, у ньому визначено час, спосіб, місце вчинення злочину. Що стосується викладу фактичних обставин, то останні у повному обсязі відповідають вчиненому обвинуваченою.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, який надійшов на розгляд до суду, складено і підписано слідчим та затверджено прокурором, до обвинувального акта додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, розписки про отримання підозрюваними копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Також він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК та формулювання обвинувачення.

Суд підкреслює, що в п.3 ч.3 ст.314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, з урахуванням функціонального аналізу положень ст. 291, 314 КПК, для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Так, твердження захисника про те, що викладені прокурором в обвинувальному акті фактичні обставини не відповідають дійсності і суперечать матеріалам справи, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Суд наголошує на тому, що питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб.

Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ставити їх існування під сумнів, як того вимагає захисник.

Своїми доводами про те, що встановлені в обвинувальному акті фактичні дані кримінального правопорушення суперечать формулюванню обвинувачення, захисник фактично порушує питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, а також питання про її обґрунтованість, які не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У цьому контексті, суд звертає увагу на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

З огляду на викладене, зауваження захисника у цій частині не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні питання про повернення обвинувального акта.

Додатково суд зазначає, що за загальним правилом, визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора, разом з тим, зміст та спосіб викладення вказаних обставин повинні давати можливість обвинуваченому в повному обсязі розуміти суть висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Так, про обізнаність обвинуваченого із суттю обвинувачення повинні свідчити не лише наявність в тексті обвинувального акта правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а й описової частини обвинувального акта, в якій простою та зрозумілою для обвинуваченого мовою повинні зазначатися деталі вчинення злочину та інші обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Необхідність зазначати повну та детальну інформацію щодо пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Суд вважає, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні вказаним вимогам відповідає, оскільки у достатній мірі інформує обвинуваченого як про причину обвинувачення, так і про його характер.

При цьому, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам КПК, зокрема ст. 291 КПК України, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному, водночас, обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Підстава для повернення обвинувального акта прокурору визначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Суд звертає увагу, що питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінально-процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам статей 109 та 291 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які повинен містити обвинувальний акт. Протиріччя, які містяться в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, прокурором та судом можуть бути усунені під час судового розгляду обвинувального акту.

А тому, з огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК України, та підстав для повернення обвинувального акта прокурору, які зазначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку про те, що вказані стороною захисту в її клопотанні обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, а тому в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

5 Щодо виклику свідків
У судовому засіданні захисником зазначено, що сторона захисту має намір викликати свідків, однак, наразі, таке клопотання не підготовлено.

Заперечень від сторін кримінального провадження щодо вказаного клопотання не надійшло.

Обмірковуючи вказане клопотання, суд вважає зазначити таке.

Згідно ст. 315 КПК з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Такі клопотання заявлені сторонами.

Однак, судовий розгляд вказаного кримінального провадження ще не розпочався, а тому виклик свідків, на даному етапі, суд вважає передчасним, що не перешкоджає сторонам у подальшому звернутися до суду з такими клопотання або вирішити це питання у процесі судового розгляду.

А тому суд вважає за можливе вирішити питання щодо виклику свідків в судовому засіданні.

6 Щодо цивільних позовів
До підготовчого судового засідання на адресу суду від представників потерпілих надійшов цивільний позов.

Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову суд виходить з норм частин першої, четвертої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України, за якими особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого; форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. При цьому права та обов`язки цивільного позивача, цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (частина друга статті 61, частина друга статті 62 КПК України).

Частиною п`ятою статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на це та на відповідність позовної заяви загальним вимогам щодо форми і змісту позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, суд вважає наявними підстави для прийняття до розгляду, поданий цивільний позов, визнати обвинувачену - цивільним відповідачем.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти до спільного судового розгляду разом із обвинувальним актом вищевказані цивільні позови, та розглядати позову у даному кримінальному провадженні.

7 Щодо досудової доповіді
Згідно з правилами ч. 1 та ч. 2 статті 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, судом вирішено питання про звернення до органу з питань пробації з приводу складення досудової доповіді для отримання інформації, яка характеризує особу обвинувачену, а також для прийняття судового рішення про міру покарання.

8Строки призначення справи
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 316 КПК України передбачений граничний строк для призначення судового розгляду, зокрема, судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 134, 314, 315, 316, 369, 372, 381, 382 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002762 від 07.10.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 3 ст. 191 КК України, у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться 25 лютого 2022 року о 10 год. 30 хв.

Цивільний позов прийняти до провадження.

Визнати ОСОБА_3 цивільним відповідачем.

Кримінальне провадження розглядати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Доручити Солом`янському районному відділу філії Державної установи «Центр Пробації» в місті Києві та Київській області скласти та надати досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_3 у строк до 25.02.2022 року.

Роз`яснити обвинуваченій, що, відповідно до частини 8 статті 42 КПК України, вона має право брати участь у підготовці досудової доповіді, надавати представнику персоналу органу пробації інформацію, необхідну для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати Солом`янському районному відділу філії Державної установи «Центр Пробації» в місті Києві та Київській області для виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 14.02.2022 року о 12.00 годині.

Суддя ОСОБА_1