УХВАЛА
Іменем України

30.11.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, проживаючого до арешту в АДРЕСА_1 , громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:
Засуджений звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду заяви, подав клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.
Представник ДУ «ЖВК (№4)» подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні заяви просив відмовити.

Прокурор просив залишити без розгляду заяву ОСОБА_3 , оскільки вказане клопотання вирішене по суті судом.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18.08.2016, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, 185 ч.3, 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.08.2017 року, іспитовий строк скасований і направлено ОСОБА_3 в місця позбавлення волі для відбування покарання.

Початок строку: 14.10.2019 року. Кінець строку: 14.10.2022 року.

Згідно характеристики від 21.10.2021, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 14.10.2019. За час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав стягнень та заохочень не мав.

З 04.11.2019 року відбуває міру покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». За період відбування покарання, характеризується позитивно, порушень режиму тримання не порушує, стягнень не має. Працевлаштований днювальним клубу, до праці та своїх обов`язків ставиться відповідально, за що два рази заохочувався. Виконує передбачені законом вимоги персоналу колонії, адекватно реагує на критику в свою адресу. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», завдання програми виконує, відвідує релігійні зібрання, читає релігійну літературу. 12.10.2020 року закінчив ПТНЗ «Житомирський навчальний центр № 4» та здобув професію «рамник». На профілактичних обліках не перебуває.

За формальними ознаками підлягає застосуванню ст.81 КК України, після 14.10.2021 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого від 21.10.2021, ОСОБА_3 має два заохочення (14.05.2020, 13.07.2021) стягнень не має.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.11.2021 року, у задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 відмовлено. Відмовляючи у задоволенні вказаного подання, суд виходив з того, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак, не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення, та того, що засуджений змінив свою поведінку на краще тільки тоді, коли підійшов строк умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання.

Зазначене судове рішення, станом на день розгляду заяви ОСОБА_3 у даній справі, не набрало законної сили.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи те, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак, не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення, суд вважає передчасним стверджувати про те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 вже було предметом дослідження при розгляді у справи №295/14470/21, і не перешкоджає, у разі незгоди засудженого з висновками суду першої інстанції оскаржити вказане судове рішення до Житомирського апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1