Справа № 201/8751/21
Провадження № 1кп/201/126/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001783 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судимого:

-12.09.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; судимість погашена і вказується для вірної кваліфікації дій обвинуваченого;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 приблизно о 14-50 год. ОСОБА_3 , знаходячись у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , в якій відпочивав потерпілий ОСОБА_5 , побачив в лівій зовнішній кишені штанів останнього грошові кошти, які визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, витяг з лівої зовнішньої кишені штанів потерпілого грошові кошти в сумі 500 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 та поклав їх до кишені своїх штанів, в яких був одягнутий.

Після чого ОСОБА_3 , разом з викраденими грошовими коштами залишив місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, надав показання, як підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Крім визнання свої вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчинені злочину доведена та підтверджена в судовому засіданні наступними доказами.
Протоколом про прийняття заяви про вчинений злочин або такий що готується від 16.07.2019 (т.2 а с. 7), згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міру до його брата ОСОБА_6 , який 16.07.2019 о 15-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 таємно шляхом вільного доступу викрав у нього грошові кошти у розмірі 500 грн.

Заявою ОСОБА_5 (т.2 а.с.8), згідно якої останній просить залучити до провадження його як потерпілого, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001783.

Протокол слідчого експерименту від 24.07.2019 (т.2 а.с. 39-42), згідно якого ОСОБА_3 пояснив при яких обставинах він за адресою: АДРЕСА_1 16.07.2019 о 14-50 год. викрав у ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 500 грн.

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочину знайшла своє підтвердження поза розумним сумнівом і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Також в судовому засіданні було допитано ОСОБА_5 в якості потерпілого який не підтвердив свою заяву та пояснив, що крадіжки не було, однак з огляду на родинний зв`язок між обвинуваченим та потерпілим, докази які досліджені у судовому засіданні, суд усі показання потерпілого оцінює критично.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачений визнається винним, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочину не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини злочину, що описано вище, час який пройшов з дня вчинення злочину, суд приходить до висновку, що обвинувачений має шанс стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням, в ході якого обвинувачений буде мати можливість виправитись без утримання в установі виконання покарань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1