КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення від 17 грудня 2019 року, складене слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 та погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000061 від 17 квітня 2019 року.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що 26 лютого 2020 року листом Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 за № 16/1/3-86вих-20 було направлено матеріали кримінального провадження № 0000061 від 17 квітня 2019 року до прокуратури Київської області для організації подальшого досудового розслідування та процесуального керівництва, оскільки прокурором не було встановлено підстав для визначення підслідності в даному провадженні за детективами Національного антикорупційного бюро України. Крім цього, слідчий суддя прийшов до висновку, що питання допустимості доказів, які були отримані після початку досудового розслідування кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокурорами своїх повноважень, не передбачених КПК України, має вирішуватися під час судового розгляду судом, який здійснює розгляд кримінального провадження по суті, з урахуванням конкретних обставин справи та ретельної оцінки доказів, отриманих в результаті досудового розслідування, з точки зору належності та допустимості. посилаючись на те, що до аналогічних висновків прийшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у своєму рішенні (Постанова від 24.05.2021р., справа № 640/5023/1, провадження № 51-2917кмо 20).

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.
Як вважає сторона захисту, слідчим суддею не надано належної правової оцінки тим обставинам, що повідомлення про підозру складено та вручено ОСОБА_7 із порушенням порядку, визначеного положеннями КПК України, з порушенням правил підслідності та шляхом здійснення досудового розслідування не уповноваженим на це органом, що мало наслідком складання та затвердження повідомлення про підозру ОСОБА_7 службовими особами із виходом за межі власної компетенції.

Зокрема, як вважає апелянт, слідчим суддею належним чином не досліджено ту обставину, що у поданій скарзі на повідомлення про підозру адвокатом ОСОБА_5 зазначалось, що службовими особами прокуратури Київської області було допущене грубе порушення вимог ч. 5 ст. 36 КПК України в частині дотримання належної процедури реалізації повноважень на доручення проведення досудового розслідування іншому органу, що мало наслідком проведення досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні не уповноваженими на це службовими особами.
Захисник просить врахувати, що відомості щодо вказаного кримінального провадження було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань службовими особами СБ України за ч.3 ст.191 КК України. 18 квітня 2019 року прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_11 винесено постанову про визначення підслідності вказаного кримінального провадження за слідчими Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області. У подальшому, постановою від 10 травня 2019 року заступником керівника прокуратури Київської області ОСОБА_12 , без достатніх на те підстав, на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України проведення подальшого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено іншому органу - слідчим СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області.
Як вказує захисник, відповідно до листа № 52-аз від 08 травня 2020 року за підписом заступника начальника відділу - начальника СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 «матеріали кримінального провадження № 00000189 від 17.04.2019, що розпочате за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області не надходили, досудове розслідування у ньому не здійснювалось», а отже і підстав для визнання розслідування неефективним не було.
Також, сторона захисту вказує, що після внесення до ЄРДР відомостей за ч.5ст.191КК України, тобто встановлення у ході проведення досудового розслідування відомостей, які свідчать про те, що кримінальне правопорушення, яке є предметом розслідування, відповідає вимогам ч. 5 ст. 216 КПК України, прокурор у кримінальному провадженні мав невідкладно своєю постановою доручити проведення досудового розслідування детективам Національного антикорупційного бюро України.

Натомість, у ході судового розгляду прокурором було підтверджено, що вказана постанова не виносилась і 17 лютого 2021 року супровідним листом № 32- 23вих-20, через два місяці після повідомлення ОСОБА_7 про підозру, матеріали кримінального провадження було спрямовано до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Таким чином, стороною обвинувачення було підтверджено, що матеріали кримінального провадження №0000061 були спрямовані прокуратурою Київської області на адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури без винесення відповідного процесуального рішення в порядку ст. 110 КПК України.
Також апелянт посилається на допущені слідчим суддею порушення вимог ст. 94 КПК України в частині здійснення повного та всебічного аналізу матеріалів провадження, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення про складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 службовими особами ГУ СБ України у м. Києві та прокуратури Київської області поза межами наданих повноважень.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, вдруге подав клопотання про відкладення розгляду поданої апеляційної скарги, яке нічим не обґрунтоване, та не може бути прийняте до уваги, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17 квітня 2019 року за підозрою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
17 грудня 2019 року слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в кримінальному провадженні № 0000061 від 17 квітня 2019 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у сприянні в привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
05 листопада 2021 року захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення від 17 грудня 2019 року, складене слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в кримінальному провадженні № 0000061 від 17 квітня 2019 року, у задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги в межах викладених апелянтами доводів, колегія суддів виходить з такого.

КПК України не містить визначення терміну "обгрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadov v. Azerbaijanп. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 п. п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, викладено зміст підозри та правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, висновок слідчого судді про відсутність підстав для визнання повідомлення про підозру незаконним та необґрунтованим, ґрунтується на вимогах Закону.

Що стосується посилань захисника на порушення правил підслідності та здійснення досудового розслідування не уповноваженим на це органом, то вони не можуть бути на даній стадії досудового розслідування підставами для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про скасування повідомлення про підозру.

Як слідує з матеріалів судового провадження, 17 квітня 2019 року слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за матеріалами Обухівського МРВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення під № 0000061 від 17 квітня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

На момент внесення зазначених відомостей було встановлено, що службові особи Обухівської міської ради та Української міської ради Обухівського району Київської області та управління Держкомзему в Обухівському районі, всупереч вимогам чинного законодавства України, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом створення та використання обслуговуючих кооперативів «Житлово-будівельний кооператив «Надія» та «Житлово-будівельний кооператив «Калімус», незаконно привласнили земельні ділянки комунальної власності площею 1,1489га та 0, 6892га.
18 квітня 2019 року, з урахуванням вимог ст. 216 КПК України, постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_20 було визначено підслідність даного кримінального провадження за слідчими Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, оскільки дане правопорушення, передбачене ст. 191 КК України віднесено до підслідності органів Національної поліції та місцем вчинення кримінального правопорушення є територія м. Українка Обухівського району та м. Обухів Київської області.
Матеріали вказаного кримінального провадження було направлено до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для організації подальшого досудового розслідування та здійснення процесуального керівництва.
В подальшому, постановою заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_21 від 10 травня 2019 року доручено здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17 квітня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, слідчим СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, з мотивів найбільш ефективного здійснення досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.
В ході здійснення даного досудового розслідування, 12 грудня 2019 року постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_8 змінено кваліфікацію даного кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України.
Також, як вбачається із матеріалів справи, листом заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 за № 16/1/3-86вих-20 від 26 лютого 2020 року було направлено матеріали даного кримінального провадження до прокуратури Київської області для організації подальшого досудового розслідування та процесуального керівництва, оскільки прокурором не було встановлено підстав для визначення підслідності в даному провадженні за детективами Національного антикорупційного бюро України.

Таким чином, як вважає колегія суддів, посилання сторони захисту щодо відсутності у слідчих слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області та прокурорів прокуратури Київської області законних підстав для здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва в кримінальному провадженні, є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, а доводи щодо змісту прийнятих процесуальних рішень та допустимості зібраних доказів можуть бути в повному обсязі перевірені лише під час розгляду кримінального провадження по суті судом першої інстанції.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України, при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення від 17 грудня 2019 року, складене слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в кримінальному провадженні № 0000061 від 17 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/100/2022
Унікальний номер справи 760/29603/21
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_22 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1