Справа № 203/5140/21
УХВАЛА
14 грудня 2021 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 на повідомлення слідчим 23 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, розпочатому 14 вересня 2021 року з внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей під № 4 2021 04 000 0000534, про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26 листопада 2021 року захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 оскаржив у цьому кримінальному провадженні повідомлення про підозру, складене та вручене 23 вересня 2021 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, капітаном поліції ОСОБА_4 , обґрунтовуючи необхідність його скасування наявністю грубих порушень процесу (порядку) притягнення до кримінальної відповідальності. Зокрема, повідомлення про підозру вручене без участі захисника за призначенням. При цьому, оскаржене повідомлення про підозру, на думку захисника, засноване виключно на недопустимих результатах незаконного обшуку, внаслідок чого має визнаватися необґрунтованою всупереч ч. 1 ст. 278 КПК України.
В судовому засіданні підозрюваний і захисники скаргу підтримали повністю, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у ній підстав.
Прокурор в засіданні проти задоволення скарги заперечувала обґрунтованістю підозри, про яку повідомлення погодив прокурор з його врученням у відповідності до вимог КПК України, що слідчими суддями перевірено в порядку судового контролю за застосуванням запобіжного заходу, а прокурор має дискреційні повноваження змінити підозру, зокрема, протягом досудового розслідування.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 4 2021 04 000 0000534, дійшов до наступного висновку.
Реагування держави на вчинений злочин здійснюється у межах особливого правового інституту кримінальної відповідальності, яка за юридичною позицією Конституційного Суду України в рішенні № 9-рп/99 від 27.10.99 у справі про депутатську недоторканність передбачає офіційну оцінку відповідними державними органами поведінки особи як злочинної, з огляду на що поняття "притягнення до кримінальної відповідальності" не тотожне поняттю "кримінальна відповідальність" і передує їй, а форма і порядок кримінального переслідування особи, що підозрюється у вчиненні злочину, встановлюються кримінально-процесуальним законодавством з визначенням притягнення до кримінальної відповідальності стадією кримінального переслідування.
23 вересня 2021 року о 16 год. 13 хв. на виконання ст. 278 КПК України під розписку в одержанні пам`ятки про права та обов`язки з роз`ясненням оголошених прав ОСОБА_5 письмово повідомлений про підозру у вчиненні злочину з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області, капітаном поліції ОСОБА_4 , який в межах своїх повноважень за погодженням з прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 , включеним до групи прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури, стисло виклав фактичні обставини за відомою стороні обвинувачення версією.
За змістом підозри ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності за те, що виконуючи з 12.06.2018 згідно наказу державного секретаря Міненерговугілля № 72-к/к обов`язки директора ДП ЛВГГД, за місцем роботи у службовому кабінеті в будівлі на вулиці Логінова, 1, у місті Кам`янське Дніпропетровської області з метою власного протиправного збагачення з 13 вересня 2021 року вимагав у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 за укладення з ним договору оренди приміщень неправомірну вигоду, яку з корисливих мотивів 23 вересня 2021 року о 08 год. 20 хв. на робочому місці умисно одержав від ОСОБА_9 на суму 96 000 гривень, безпосередньо після чого того ж дня, 23 вересня 2021 року, об 11 год. 04 хв. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, на підставі чого йому повідомлено про підозру відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276 цього Кодексу.
18 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 продовжено до трьох місяців, себто до 23 грудня 2021 року.
Підозрюваним згідно ч. 1 ст. 42 КПК України визнається особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, з чим пов`язані права відповідно до частини третьої цієї статті на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним до першого допиту, а також на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях, але обов`язково забезпечується участь захисника з моменту набуття особою статусу підозрюваного тільки у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. Тому участь захисника під час вручення цього повідомлення про підозру без виказаної підозрюваним волі на участь при цьому його захисника була не обов`язковою, а слідчим суддею надавалась у цьому кримінальному провадженні оцінка порядку залучення захисника за призначенням з точки зору можливих наслідків обраної слідчим черговості оформлення обшуку і затримання за висновками Верховного Суду для допустимості доказів «піймання на гарячому».
На досудовому провадженні підозрюваний чи його захисник відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України можуть оскаржити повідомлення слідчого, прокурора особі про підозру її у вчиненні злочину після спливу двох місяців з дня такого повідомлення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Серед процесуальних рішень слідчого та прокурора відповідно до ст. 110 КПК України відсутнє повідомлення про підозру, яке в силу визначення у п. 14 ч. 1 ст. 3 і ст. 111 цього Кодексу має характер процесуальної дії, з моменту вчинення якої у кримінальному провадженні починається стадія притягнення до кримінальної відповідальності з наслідками для всіх його учасників, з огляду на що об`єкт судового контролю за скаргою складає дотримана форма вручення певній особі у передбачений законом строк та спосіб повідомлення, яке надає можливість знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення підозрюють особу, якій воно адресоване.
Кримінальне судочинство здійснюється судами загальної юрисдикції, до повноважень яких належить, як вирішення в процесі розгляду кримінальної справи по суті питання винуватості (невинуватості) особи у вчиненні злочину, так і судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів під час проведення ними дізнання та досудового слідства, метою якого за юридичною позицією Конституційного Суду України в рішенні № 16-рп/2009 від 30 червня 2009 року у справі № 1-17/2009 є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина з дотриманням конституційного принципу поділу влади, за яким проведення розслідування і складання досудових процесуальних документів у справах публічного обвинувачення не складає предмет судочинства у кримінальних справах.
Розв`язуючи таку скаргу до висунення обвинувачення у формі обвинувального акта, тобто ще на стадії досудового розслідування, в силу приписів ст. ст. 1, 3 КПК України слідчий суддя у постановленій ним ухвалі не має визнавати доведеною винуватість у злочині, за якої шляхом судової авторитетної декларації твердження про існування вини особи у такому злочині набуває якість безспірності, а має обмежитися лише констатацією обґрунтованої підозри, що за тлумаченням права на справедливий судовий розгляд Європейським Судом з прав людини в рішенні від 28.11.2002 у справі «Марціано проти Італії» (скарга № 45313/99) презумпцію невинуватості не порушує.
Відповідно, оцінка достатності наданих слідчому судді доказів полягає не у встановленні вини у вчиненні злочину чи її відсутності в особи, не в доведенні чи не доведенні винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а у з`ясуванні причетності тієї чи іншої особи до події суспільно небезпечного посягання з тією метою, щоб по закінченні відведеного за п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України строку досудового слідства виправдати подальше розслідування за висунутою версією обвинувачення.
Слідчим суддею вже надана оцінка існування обґрунтованості підозри під час застосування заходів забезпечення цього кримінального провадження в ухвалах, після набрання якими законної сили заперечення сторони захисту залишилися незмінними без наведення нових доводів, а стороною обвинувачення вжиті заходи для збирання нових доказів, добутих з інших джерел негласних слідчих (розшукових) дій, внаслідок чого на цій стадії кримінального провадження обґрунтована підозра ще не перестала існувати, враховуючи достатність доказів, які вказують на подію виявлення на робочому місці ОСОБА_5 предмета неправомірності вигоди, що стала причиною виникнення підозри у вчиненні службовою особою злочину.
Таким чином, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , повідомлення про яку за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, суд не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, і лише прокурор згідно ст. 283 цього Кодексу після ретельної перевірки доводів сторони захисту про неправильність правової кваліфікації злочину вправі буде закінчити досудове розслідування закриттям кримінального провадження з підстав, передбачених в п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо у підсумку проведеного у повному обсязі досудового розслідування дійде до висновку, що ця підозра свого підтвердження не знайшла і не може бути зміненою в меншому або іншому обсязі. З огляду на це доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри за предметом оскарження не стосуються зібраних стороною обвинувачення доказів.
Слідчий суддя з наведених мотивів дійшов висновку, що за формою та змістом повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 277 КПК, вручене у спосіб та в строк, передбачені у ст. 278 КПК України, та здійснено за наявності достатніх доказів, які давали слідчому і прокурору підстави дійти переконання у причетності ОСОБА_5 до вчинення злочинного посягання, передбаченого ст. 368 КК України, а тому в задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_5 на повідомлення слідчим 23 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, розпочатому 14 вересня 2021 року з внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей під № 4 2021 04 000 0000534, про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів, починаючи з наступного дня після її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, після спливу яких набирає законної сили.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження о 13 год. 45 хв. 17 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1