Номер провадження: 11-кп/813/1775/21
Номер справи місцевого суду: 511/754/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000080 від 22 січня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сімферополь, громадянина України, має середню освіту, не одружений, тимчасово проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125; ч.1 ст.122; п.12 ч.2 ст.115 КК України, -

ОСОБА_12 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Одесі, громадянин України, має незакінчену середню освіту, розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125; ч.1 ст.122 КК України, -

установив

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125; ч.1 ст.122; п.12 ч.2 ст.115 КК України та йому призначено покарання:

за п.12 ч.2 ст.115 КК України 12 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.122 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.125 КК України 6 місяців арешту.

На підставі ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Не погодившись з вироком суду прокурор, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.08.2018 року апеляційні скарги захисника та потерпілої були залишені без задоволення, апеляційна скарга прокурора задоволена частково, вирок суду першої інстанції скасовано в частині рішення, прийнятого на підставі ч.5 ст. 72 КК України, і призначено у вказаній частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Вказана ухвала апеляційного суду була скасована постановою Верховного Суду від 07.07.2021 року з призначенням нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Крім того, цією постановою, обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, до 18.10.2021 року.

Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 призначений на 03.12.2021 року.

До початку судового засідання апеляційного суду від прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

В мотивування клопотання посилається на те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження строку тримання під вартою не зменшились, а більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 та для запобігання ризикам, зазначеним ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, прокурор зазначає, що відносно ОСОБА_7 постановлено обвинувальний вирок яким він визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Просить задовольнити клопотання та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Вивчивши доводи клопотання, заслухавши пояснення прокурора, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125; ч.1 ст.122; п.12 ч.2 ст.115 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України призначено покарання 12 років позбавлення волі.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, з огляду на постановлений відносно обвинуваченого вирок, яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, зважаючи на те, що вирок суду у даний час не виконується у зв`язку із поданими апеляційними скаргами, апеляційний суд дійшов висновку, що у даний час існує ризик можливого переховування обвинуваченого від суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 398, 419, КПК України, апеляційний суд -

ухвалив

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 60 днів, тобто до 31.01.2022 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4