У Х В А Л А

05.11.2021 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000225, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, у період вересня-листопада 2020 року посадовими особами Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району та іншими невстановленими особами виготовлено документації із землеустрою та прийнято рішення про затвердження проектів із землеустрою щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :12:010:0105, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га., :12:010:0108, для ведення особистого селянського господарства, площею 1 га.; :12:010:0112, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га.; :12:010:0107, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га.

Проведеним оглядом місця події, 07.09.2021, встановлено, що територія земельних ділянок з кадастровими номерами :12:010:0105, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га., :12:010:0108, для ведення особистого селянського господарства, площею 1 га.; :12:010:0112, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га.; :12:010:0107, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га. вкрита лісом, сусідніми із цими земельними ділянками є землі лісового фонду Ужгородського лісництва, за результатами огляду встановлено ідентичність лісового покриття оглянутих земельних ділянок та сусідніх ділянок що входять до земель ДП «Ужгородське ДЛГ», а саме насадження із перевагою дуба скельного та бука лісового віком 70-80 років із запасом деревини на 1 га. 300-350 м. куб.

Відповідно до Закону «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство (ОСГ) це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, зокрема, у сфері сільського зеленого туризму.

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що земельні ділянки вкриті лісом, а відповідно, це виключає можливість їх використання для ведення особистого селянського господарства.

Крім цього, втрати лісогосподарського виробництва на земельних ділянках з кадастровими номерами :12:010:0105, :12:010:0108, :12:010:0112, :12:010:0107, згідно розрахунку, виконаного на підставі «Порядку визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню», затвердженого Постановою КМУ №1279 від 17.11.1997 складають 325 085 гривень.

Відповідно до ст. 209 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України.

У зв`язку із внесенням неправдивих відомостей до документації із землеустрою про відсутність лісу на земельних ділянках, відшкодування втрат власниками не проведено.

26.10.2021 у кримінальному провадженні прийнято постанову про визнання речовими доказами дерев, які ростуть на земельних ділянок з кадастровими номерами :12:010:0105, :12:010:0108, :12:010:0112, :12:010:0107 та самих земельних ділянок, на тій підставі, що самі дерева та земельні ділянки, на яких вони ростуть є матеріальними об`єктами, які будуть використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій.

Метою накладення арешту згідно процесуальних норм п. п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України прокурор зазначає забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів в незмінному стані, як за зовнішнім виглядом, так і в незмінному правовому та фізичному стані, як землі вільні від забудови.

Орган досудового розслідування ставить клопотання перед слідчим суддею про арешт земельної ділянки з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, як земельну ділянку вкриту лісом, не обтяжену заборонами та іпотеками у власності однієї юридичної особи, без зміни її зовнішнього вигляду, щоб запобігти перетворенню.

Підставою ж застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження є той факт, що органом досудового розслідування встановлено правовий статус земельної ділянки, а саме те, що вона повністю вкрита лісом, про що не зазначено у документаціях із землеустрою.

Крім того прокурор звертає увагу на те, що ставлячи питання перед слідчим суддею про накладення арешту на майно в частині користування та розпорядження майном, орган досудового розслідування жодним чином не втручається у право власності в частині володіння майном.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоч згідно повідомлення прокурора ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши зміст клопотання, дослідивши додані до цього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Матеріалами клопотання встановлено, що органом досудового слідства - ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000225, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Згідно доданого до клопотання Витягу з ЄРДР в рамках вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району та працівниками головного управління Держкадастру Закарпатської області, які у період з вересня 2020 року по листопад 2020 рік діючи в змові з приватними особами, шляхом зловживання службовим становищем, всупеч інтересам служби та територіальної громади надали погодження на розробку проектів землеустрою та забезпечили незаконну передачу у приватну власність земельних ділянок площею 3, 319 га, які знаходяться в лісовому масиві в межах урочища «Деренівка» с. Нижнє Солотвино Ужгородського району Закарпатської області, вказавши в документації неправдиву інформацію про те, що вказані земельні ділянки є угіддями пасовищами, чим було завдано шкоду інтересам держави та територіальної громади.

З доданого до матеріалів клопотання Акту обстеження земельної ділянки від 06.08.2021 року вбачається, що представниками Баранинської сільської ради проведено обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :12:010:0105, :12:010:0108, :12:010:0112, :12:010:0107 у зв`язку рішенням Постійної комісії з питань земельної політики, комунального господарства та планування соціально-економічного розвитку та за результатами обстеження встановлено, що вказані вище земельні ділянки, які були передані у приватну власність як землі сілськогосподарського призначення відносяться до лісового масив, на якому станом на дату дослідження ростуть дерева таких порід як дуб, бук, граб товщина стовбурів яких становить від 20 до 40 см.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_8 від 26.10.2021 року було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000225, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.364 КК України земельні ділянки з кадастровими номерами :12:010:0105, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га., :12:010:0108, для ведення особистого селянського господарства, площею 1 га.; :12:010:0112, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га.; :12:010:0107, для ведення особистого селянського господарства, площею 0.773 га.

Сторона кримінального провадження прокурор ставить питання про накладення арешту на зазначені в клопотанні земельні ділянки на тій підставі, що самі дерева та земельні ділянки, на яких вони ростуть є матеріальними об`єктами, які будуть використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно інформаційних довідок з реєстру речових прав на нерухоме майно:

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:010:0107 площею 0,773 га. належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:010:0105 площею 0,773 га. належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 );

- земельна ділянка з кадастровим номером :12:010:0108 площею 1 га. належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_6 ( НОМЕР_3 );

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим наведені правові підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема для належного забезпечення потреби досудового розслідування в збереженні вказаних у клопотанні речових доказів, власниками майна не спростовано наведені у клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення, такі в судове засідання не з`явилися, заперечень по суті клопотання до суду не подали, тому слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власників майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000225, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.364 КК України задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони на відчуження та користування земельними ділянками, що є речовими доказами у кримінальному провадженні :

- з кадастровим номером :12:010:0107 площею 0,773 га. належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 );

- з кадастровим номером :12:010:0105 площею 0,773 га. належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 );

- з кадастровим номером :12:010:0108 площею 1 га. належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_6 ( НОМЕР_3 );

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду (особою, яка не була присутньою під час її оголошення на протязі 5-и днів з дня отримання її копії)

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1