14.02.2022
Справа № 359/7263/21
Провадження № 1-кп/359/249/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000740, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
01.07.2021 ОСОБА_8 перебував в с. Перегуди, Бориспільського району, Київської області за місцем свого проживання, де в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна з земельної ділянки на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , у вказаному селі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , 01.07.2021, близько 17.30 год., діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою кусачок прорізав отвір в металевій сітці огорожі земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , та таким чином проник на вказану територію.

В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії оглянув земельну ділянку, відшукав два насадження дерев ялинок сортів «Сербська (Picea omorica)» вартістю 1680 грн., «Колюча голуба (Picea Pungens Glauca)» вартістю 900 грн., які він витягнув руками із землі.

В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті вчинення крадіжки потерпілому ОСОБА_7 , було заподіяно матеріальну шкоду на суму 2580 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище.
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 06.07.2021 перебував в с. Перегуди, Бориспільського району, Київської області за місцем свого проживання, де в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна з огородженого подвір`я буд. АДРЕСА_2 , у вказаному селі.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 06.07.2021, близько 17.30 год. діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, через раніше прорізаний отвір металевої сітки огорожі, проник на територію подвір`я буд. АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні, дії оглянув земельну ділянку де відшукав три насадження рослин «Туї» сорту «Брабант», вартістю за одну 235 грн., які він таємно викрав, вирвавши їх руками із землі.

В подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті вчинення крадіжки потерпілому ОСОБА_7 , було заподіяно матеріальну шкоду на суму 705 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчинених злочинах визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він 01.07.2021 перебував в с. Перегуди, Бориспільського району, Київської області за місцем свого проживання, вирішив вчинити крадіжки з земельної ділянки на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою кусачок прорізав отвір в металевій сітці огорожі земельної ділянки в АДРЕСА_2 та таким чином проник на вказану територію, звідки викрав два насадження дерев ялинок, які він витягнув руками із землі. Деревами розпорядився на власний розсуд. Після того він 06.07.2021 також вирішив знову вчинити крадіжку насаджень, із вищезазначеної земельної ділянки та викрав три насадження рослин «Туї», вирвавши їх руками із землі. З місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому діянні кається, просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Суд при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає правильною.

Майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_8 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулося протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_8 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжок. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінальних правопорушень він прагнув обернути чуже майно на свою користь. Обвинувачений виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки. Отже, вчиненні обвинуваченим злочини є закінченим.

Так, передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки. Якщо ж злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Разом з цим, обвинувачений повторно вчинив злочин проти власності. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_8 міститься ознаки повторності.

Всі злочини обвинувачений вчинив з проникненням в сховище потерпілого. Умисел на викрадення чужого майна у нього виникало ще до проникнення в сховище. Оскільки крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 186, частиною третьою статті 187 КК України. Додатково за статтею 162 КК України такі дії кваліфікувати не потрібно.

Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачений повинен бути засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає його щире каяття та те, що своїми послідовними показаннями сприяв судовому слідству.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи данні обставини при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не судимий. Є особою молодого віку. Обвинувачений не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працює. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До адміністративної відповідальності не притягувався. Обвинувачений не є інвалідом, не досягнув пенсійного віку, та не є військовослужбовцем. За місцем проживання характеризується посередньо. Скарг чи заяв відносно обвинуваченого від мешканців села не надходило. Громадський порядок не порушує.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_8 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочини, відповідно до ст. 12 КК України та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також, із урахуванням правової позиції прокурора, думки потерпілого та його представника, які просили призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_8 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на один рік з визначенням відповідних обов`язків судом.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

У ході розгляду кримінального провадження представником потерпілого адвокатом ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 пред`явлено до ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, яка становить 2 285 грн. 00 коп. та моральної шкоди яка становить 50 000 грн. 00 коп., завданої внаслідок вчинення обвинуваченим крадіжки належного майна потерпілого. Крім того просять стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 , судові витрати, які полягають у витратах на надання професійної правової допомоги в сумі 20 000 гривень 00 копійок.

Під час судового розгляду цивільним позивачем цивільний позов було підтримано у повному обсязі просили суд задовольнити із підстав зазначених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Прокурор при вирішенні цивільного позову поклався на розсуд суду.

Щодо вирішення пред`явленого цивільного позову, в рамках даного кримінального провадження, по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 шляхом вчинення крадіжки майна потерпілого завдана матеріальна шкода, яка становить 2 285 грн. 00 коп.

Разом із цим, ОСОБА_7 були понесені необхідні витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп., оскільки 08.07.2021 між потерпілим та адвокатом укладено договір №Б/н про надання правової допомоги, у даному кримінальному провадженні. Відповідно до додатку №1 від 08.07.2021 до даного договору ОСОБА_7 повинен сплатити адвокату гонорар в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

На підтвердження сплати суми адвокатського гонорару адвокату ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_7 надано платіжне доручення №ІВ88108296 від 26.09.2021 на загальну суму 6000 грн. 00 коп.

Згідно зі статтею 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що з ОСОБА_8 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальна шкода у розмірі 2285 грн. 00 коп., а також 20000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу понесену потерпілим.

Вирішуючи цивільний позов представником потерпілого адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , про стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Згідно із п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Встановлено, що у зв`язку зі крадіжкою майна, потерпілий ОСОБА_8 зазнав душевних страждань, пережитими ним у зв`язку із самим фактом протиправних дій з боку обвинуваченого. Душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що ОСОБА_7 будучи приватним підприємцем, замість зайняття підприємницької діяльності, повинен був втрачати свій час на звернення до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, їздити на допит в якості потерпілого. Душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що потерпілий не міг після псування рослин користуватися всіма благами та перевагами. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких він зазнав, пов`язаних з істотними змінами в житті, ступеня вини ОСОБА_8 та з огляду на вимоги розумності і справедливості розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати ОСОБА_7 становить 50000 тисяч гривень 00 копійок, яку також визнав обвинувачений.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 127-128, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 23, ст. 1166 ЦК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов представника потерпілого адвокатом ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди в сумі 72 285 (сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн. 00 коп., яка складається із матеріальної шкоди 2 285 грн.00 коп., моральної шкоди 50000 грн. 00 коп. та гонорара адвоката 20000 грн. 00 коп.

Речові докази: два дерева ялини сортів «Сербська» та «Колюча», три рослини «Туй» сорту «Брабант», залишити у володінні власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1