Справа № 309/3425/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , осіб, що подали апеляційні скарги: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/120/21, за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01.02.2021.
Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 08.12.2020 між прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000819 від 08.12.2020, та:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Хуст Закарпатської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2615,20 грн.
За вироком ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, як співвиконавці, керуючись єдиним умислом, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 1500 доларів США - в перерахунку на національну валюту України, згідно курсу Національного Банку України становить 40785 грн., 3000 євро - в перерахунку на національну валюту України, згідно курсу Національного Банку України становить 88680 грн., 28 тисяч грн., а всього на загальну суму 157465 грн., що завдало потерпілій ОСОБА_11 значної шкоди.
Так, 14.03.2020 ОСОБА_11 , в соціальній мережі FACEBOOK познайомилась з ОСОБА_7 , який представився особою на ім`я ОСОБА_12 та запропонував їй зустрітись.
Приблизно о 17 год. 30 хв. 20.03.2020, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 зустрілись в кафе на автозаправці АЗС «БРСМ» на об`їзній дорозі в м.Хуст, де ОСОБА_7 представився їй як особа на ім`я ОСОБА_13 , та в подальшому, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , увів потерпілу в оману, повідомивши їй неправдиву інформацію, що начебто він займається продажем дорогоцінного металу

-2-

паладій, продемонструвавши при цьому ОСОБА_11 металевий дріт довжиною 15 см. сріблястого кольору, який попередньо ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_7 нарізав на частини однакової довжини, видаючи його за дорогоцінний метал «паладій», та запропонував ОСОБА_11 заробити грошові кошти, шляхом купівлі - продажу нею вказаного «дорогоцінного металу», мотивуючи свою пропозицію тим, що він її пожалів через її важкий матеріальний стан і вона йому сподобалась, на що ОСОБА_11 погодилась.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 30.03.2020 близько 09 год., запропонував ОСОБА_11 зустрітися о 21 год. на в`їзді в м.Тячів Закарпатської області, біля супермаркету «Silverland» та придбати для подальшої реалізації «товар» на, що ОСОБА_11 сприймаючи пропозицію ОСОБА_7 як правдиву, погодилась.
30.03.2020 о 20 год. ОСОБА_11 , на власному автомобілі «HUNDAI Santa Fe» поїхала в м.Тячів до супермаркету «Silverland», де приблизно о 21 год. зустрілась з ОСОБА_7 та продавцем «дорогоцінного металу» ОСОБА_6 , який представився потерпілій ОСОБА_11 на ім`я « ОСОБА_14 ».
ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , передав ОСОБА_11 пакунок білого кольору в якому знаходились металеві дроти сріблястого кольору, однаковою довжиною 15 см, вагою 1 кг, які ОСОБА_6 видавав за дорогоцінний метал «паладій», хоча чітко усвідомлював, що металеві дроти не є дорогоцінним металом, а являються звичайними дротом, який використовується в господарських (будівельних) та побутових потребах, будь-якої матеріальної цінності не мають та згідно висновку експерта №13/1231 від 12.08.2020 виготовлені зі сплаву на основі нікелю системи нікель-хром з домішками мангану та заліза і до благородних металів не відноситься. Отриманий металевий дріт ОСОБА_11 помістила до свого автомобіля «HUNDAI Santa Fe».
За вказаний металевий дріт, ОСОБА_11 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 600 дол. США, який, в свою чергу, передав їх ОСОБА_6 .
У подальшому, 02.04.2020, ОСОБА_7 зателефонував за допомогою програми «Viber» ОСОБА_11 та повідомив, що придбаний нею «товар» необхідно 03.04.2020 о 08 год. передати в м.Львів на зупинці біля торгівельного центру «King Cross Leopolis» (АШАН), покупцю на ім`я « ОСОБА_15 » (в дійсності ОСОБА_9 ), який заплатить за нього 2000 дол. США.
Прибувши в обумовлений день в м.Львів о 8 год., до ОСОБА_11 ніхто не підійшов. Зателефонувавши о 9 год. ОСОБА_7 , останній наказав ОСОБА_11 чекати його на зупинці. Прибувши о 13 год. 03.04.2020 на автомобілі, що надає послуги таксі, на зупинку біля торгівельного центру «King Cross Leopolis» (АШАН), ОСОБА_7 наказав ОСОБА_11 їхати в інший торгівельний центр, назву та місцезнаходження якого ОСОБА_11 не запам`ятала, де на неї вже чекає особа на ім`я « ОСОБА_15 » (в дійсності ОСОБА_9 ), який має забрати від неї «товар», а їй віддати за нього 2000 дол. США.
Приїхавши на нове місце біля супермаркету в м.Львів та почекавши « ОСОБА_16 » до 20 год., ОСОБА_7 по телефону повідомив ОСОБА_11 щоб остання їхала додому, так як « ОСОБА_15 » не знайшов кошти.
08.04.2020 потерпілій ОСОБА_11 зателефонував « ОСОБА_14 » ( в дійсності ОСОБА_6 ) та повідомив, що 09.04.2020 вона може забрати наступну партію «товару» на тому самому місці і ту саму годину, тобто біля супермаркету «Silverland» в м.Тячів о 21 год.
Після чого, потерпілій ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_7 , та також повідомив їй про необхідність прибути в м.Тячів до супермаркету «Silverland», де « ОСОБА_14 » (в дійсності ОСОБА_6 ) передасть їй 800 або 900 грам «товару» за який їй потрібно буде розрахуватися.

-3-

09.04. 2020 приблизно о 21 год. ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в м.Тячів біля супермаркету «Silverlend», передав ОСОБА_11 в пакунку металеві дроти сріблястого кольору, довжиною 15 см., вагою 1 кг., які видавав за дорогоцінний метал - паладій, хоча достовірно знав що вказані дроти дорогоцінним металом не являються та будь-якої матеріальної цінності не мають, отримав від ОСОБА_11 , шляхом обману 2000 євро.
10.04.2020 ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 відвезла на власному автомобілі, зазначений «товар» в м.Львів, де на автомобільній стоянці біля ТЦ «King Cross Leopolis» (АШАН), приблизно о 12 год. 30 хв., передала особі на ім`я ОСОБА_15 ( в дійсності ОСОБА_9 ), який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , однак грошові кошти ОСОБА_11 не отримала, оскільки особа на ім`я ОСОБА_15 (в дійсності ОСОБА_9 ) повідомив, що переданий нею «товар» (металеві дроти) має пройти експертизу.
Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_11 , групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , діючи умисно, протягом дня 10.04.2020 вводив в оману ОСОБА_11 повідомляючи неправдиву інформацію про необхідність очікування висновку експертизи. На неодноразові дзвінки до ОСОБА_7 , останній запевняв ОСОБА_11 про правильність дій ОСОБА_9 та необхідністю очікування висновку експертизи.
Проте, в кінці дня 10.04.2020, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 , що висновок експертизи буде лише 13.04.2020. Зателефонувавши до ОСОБА_7 , останній наказав ОСОБА_11 їхати додому.
Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами, шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 14.04.2020 о 08 год. зателефонував ОСОБА_11 та повідомив про необхідність знайти грошові кошти для придбання у особи на ім`я « ОСОБА_14 » ( ОСОБА_6 ) чергової партії дорогоцінного металу «паладій» в другій половині дня 14.04.2020 на автозаправці «БРСМ» на об`їзній дорозі в м.Хуст.
В подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_11 , шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи умисно, у вказаному місці, отримав грошові кошти від ОСОБА_11 в сумі 1000 євро, 900 дол. США, 28 тис. грн. та золотий ланцюжок з хрестиком, а взамін передав ОСОБА_11 пакунок з металевими дротами сріблястого кольору, довжиною 15 см., вагою 1700 гр.
Після чого ОСОБА_11 , за вказівкою отриманою від ОСОБА_7 у телефонному режимі за допомогою програми «Viber», 15.04.2020 о 09 год. прибула в місто Львів до автомобільної стоянки біля ТЦ «King Cross Leopolis» (АШАН), з метою передачі особі на ім`я « ОСОБА_15 » ( ОСОБА_9 ), чергової партії металевих дротів, які вона сприймала під дією обману як дорогоцінний метал «паладій», де о 15 год. до неї підійшов ОСОБА_9 забрав металеві дроти і, діючи умисно, обманюючи потерпілу, повідомив, що їй необхідно знову очікувати на висновок експертизи до 21 год., після чого він передасть їй грошові кошти за цю партію, а також за всі попередні партії металевих дротів, які вона вважала дорогоцінним металом «паладій», хоча жодних намірів надавати ОСОБА_11 які-небудь грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не мали та відповідно жодних грошових коштів ОСОБА_11 не отримала.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_6 просить вирок суду від 01.02.2021 скасувати, повернувши кримінальне провадження до суду першої інстанції на новий розгляд в загальному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість вироку суду, який підлягає

-4-

скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, про порушення судом першої інстанції презумпції невинуватості, оскільки у вироку суду безпідставно зазначено про те, що він вчинив кримінальне правопорушення у співучасті з ОСОБА_9 , матеріали щодо якого всупереч вимог ст.217 КПК України незаконно виділено в окреме провадження. При цьому вказує на те, що судом першої інстанції здійснено розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 без участі ОСОБА_6 та його захисника, чим позбавлено його права на захист. Окрім того зазначає, що ОСОБА_9 при притягненні його до кримінальної відповідальності на підставі угоди про визнання винуватості, раніше був звільненим від відбування покарання з випробуванням, що не виключає здійснення на нього тиску прокурором з підстав визнання вини, через загрозу реальної міри покарання. Також ОСОБА_6 зазначає про відсутність підстав для виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , оскільки жодних передумов для цього не було.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 , посилаючись на аналогічні обставини, також порушує питання про скасування вироку суду від 01.02.2021 щодо ОСОБА_9 та повернення кримінального провадження до суду першої інстанції на новий розгляд в загальному порядку.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, потерпілої, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, промову прокурора ОСОБА_5 , яка частково підтримала апеляційну скаргу вказаних осіб, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вироком суду від 01.02.2021 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 08.12.2020 між прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000819 від 08.12.2020 та призначено узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок щодо ОСОБА_9 оскаржується з тих підстав, що у вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , і дозволяють з впевненістю їх ідентифікувати як таких, що вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, у співучасті з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження і вирок щодо них відсутній. Тому, судом першої інстанції порушено презумпцію невинуватості та встановлено преюдиціальний факт, а тому вирок суду необхідно скасувати та повернути кримінальне провадження до суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з такими доводами частково з огляду на наступне.

-5-

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 2,3 пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», у разі якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно кількох осіб, які підозрюються/обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згоди щодо укладення угоди досягнуто не з усіма підозрюваними / обвинуваченими, відповідно до вимог абз.1 ч.8 ст.469 КПК угоду може бути укладено з одним (кількома) із підозрюваних/обвинувачених. Кримінальне провадження стосовно особи (осіб), з якими досягнуто згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості, на підставі постанови прокурора або ухвали суду підлягає виділенню в окреме провадження залежно від того, на якій із стадій кримінального провадження сторонами було ініційовано укладення угоди. Вирок ухвалений на підставі угоди у такому випадку (стосовно однієї із декількох осіб) не має преюдиціального значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вини останніх.
Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.
У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч.1 ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Чинний КПК не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.02.2016 у справі «Навальний і Офіцеров проти Росії» (Navalnyy and Ofitserov v Russia, заяви №46632/13 і №28671/14) підкреслив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження. Особливо це стосується вироків, ухвалених на підставі угоди.
Статтею 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито; 2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду; 3) судове провадження здійснено за
-6-

відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; 6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Окрім того ст.415 КПК України визначено, що підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5, 6,7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
З огляду на це, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в апеляційних скаргах не наведено належних обґрунтувань на підтвердження заявлених вимог щодо скасування вироку на підставі угоди щодо ОСОБА_9 та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції.
Посилання у апеляційних скаргах на те, що встановлені вироком щодо ОСОБА_9 обставини можуть бути використані як беззаперечний доказ вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також є безпідставними.
Більше того, інші процесуальні кодекси так само передбачають обмежену преюдиціальність вироку чи ухвали суду, постановлених в кримінальному провадженні. Так, відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, і лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Такі ж норми містяться у ст.82 ЦЦК України та ст.75 Господарського кодексу України.
Посилання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що вони не є учасниками процесу у цьому кримінальному провадженні та їхні права та інтереси порушено вироком відносно ОСОБА_9 , є безпідставним.
Вирок місцевого суду на підставі угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_9 хоч і містить твердження, що кримінальне правопорушення останній вчинив за попередньою змовою групою осіб, створеної та за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , однак дослідження та оцінка правомірності дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які такої угоди не укладали, суд не здійснював, тим більше не вирішував наперед питання про їхні права, свободи чи інтереси, і не встановлював преюдиціальних фактів щодо них.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з помилковістю зазначення судом у вироку прізвища, ім`я та по-батькові ОСОБА_7 та ОСОБА_6 при викладі обставин факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 - шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому та вважає, що такі недоліки можуть бути усунуті шляхом зміни апеляційним судом вироку суду першої інстанції та виключення посилання на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , із зазначенням формулювання «особи, відносно яких матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження».
На підставі викладеного, апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

-7-

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01.02.2021 щодо ОСОБА_17 про обвинувачення за ч.2 ст.190 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на прізвище, ім`я та по батькові осіб - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які разом з ОСОБА_20 вчинили кримінальне правопорушення, і вважати, що злочинні діяння ОСОБА_10 вчинив разом з особами, відносно яких матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.
В решті вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 01.02.2021 залишити без змін.
Ухвала Закарпатського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді