Єдиний унікальний номер справи № 192/1973/19
Номер провадження № 1-кп/201/146/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 27 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

-13.09.2002 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

-09.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, із застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 07.02.2012 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 11 днів;

-12.07.2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

-19.02.2018 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України до покарання у виді 3 місяців 9 днів арешту;

-11.12.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-30.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , де таємно, повторно, умисно, шляхом вільного доступу, викрав 2-річного гусака «Шадринської» породи, живою вагою 5 кг., який належить ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_4 з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 750 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України спочатку не визнав, в подальшому змінив свою позицію та визнав себе винним повністю, надавши наступні покази. 26.08.2019 року приблизно о 19.00 годині він перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 , де побачив гусей, які паслися на вулиці, та він вирішив викрасти одного з них. Після чого, він взяв гуся вагою приблизно 5 кг та пішов додому. В подальшому він з`їв викраденого ним гуся. При цьому, не оспорював породу викраденого ним гуся, його вагу та вартість. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 26.08.2019 року приблизно о 19.00 годині її гуси паслися на вулиці, в цей час до неї прибігла її донька та повідомила, що один гусак пропав. Коли вона вийшла на подвір`я, перерахувала своїх гусей та встановила, що один з гусаків шадринської породи, вагою приблизно 5 кг пропав. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, просила призначити останньому покарання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 26 серпня 2019 року приблизно о 19 годині 00 хвилин він повертався додому з магазину. Коли проходив поблизу будинку АДРЕСА_1 , побачив ОСОБА_4 , який тримав за шию гусака біло-сірого кольору. Він зрозумів, що ОСОБА_4 викрав гусака у ОСОБА_5 , оскільки тільки у неї в селі є такі гуси.

Отже, окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0000522 встановлено, що за повідомленням ОСОБА_5 28 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26 серпня 2019 року встановлено, що ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності особу, яка 26.08.2019 року поблизу її будинку АДРЕСА_2 , викрала домашню птицю (гусака), шляхом вільного доступу.
З протоколу огляду місця події від 26 серпня 2019 року та додатку до нього у вигляді фототаблиці до нього, встановлено, що слідчим СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за участю потерпілої ОСОБА_5 , проведено огляд території місцевості, що розташована навпроти будинку АДРЕСА_2 , звідки ОСОБА_4 викрав гусака.
Із висновку експерта № 4596-19 від 11.10.2019 року, складеного за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи встановлено, що ринкова вартість одного 2-річного гусака «Шадринської» породи, живою вагою 5 кг., станом на 26.08.2019 року складає 750 гривень.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2019 року з додатком до нього у вигляді довідки встановлено, що слідчим СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_7 проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого серед пред`явлених для впізнання фотокарток 4 осіб останній вказав на особу зображену на фотознімку №1 ОСОБА_4 та пояснив, що саме він 26.08.2019 року викрав гусака.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2019 року з додатком до нього у вигляді довідки встановлено, що слідчим СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_8 проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого серед пред`явлених для впізнання фотокарток 4 осіб останній вказав на особу зображену на фотознімку №1 ОСОБА_4 та пояснив, що 26.08.2019 року приблизно о 19.00 годині він бачив ОСОБА_4 , який ніс в руках гусака.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 18.10.2019 року встановлено, що СВ Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_4 розказав і показав як 26.08.2019 року він, проходячи поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив гусей, які належать ОСОБА_5 , та викрав одного гусака вагою приблизно 5 кг.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Отже, з урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку що діяння, яке вчинене ОСОБА_4 , дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і обвинувачений винний у його вчиненні, а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального проступку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, наведені вище, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 30 квітня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок, згідно якого останньому за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, призначене остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року.

В рамках даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Разом з тим, відповідно до рапорту про затримання особи від 23.07.2020 року 23 липня 2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2020 року.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання відповідно до рапорту про затримання особи від 23 липня 2020 року, тобто з 23 липня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 , витрат по проведенню судової товарознавчої експертизи у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень, що підтверджується відповідним актом про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 337, 338, 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 23 липня 2020 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи у розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень, на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1