справа № 362/5955/21
провадження № 1-кп/362/727/21
ВИРОК
Іменем України
24.12.2021

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження № 0001592 від 12 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Крушинка Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений (шлюб розірвано), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (далі ОСОБА_3 )

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

У судовому розгляді взяли участь:
прокурор ОСОБА_4 ;

потерпіла ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:
ОСОБА_3 у період з 25 серпня по 04 вересня 2021 року, точної дати не встановлено, близько 12:00, перебуваючи поблизу гаражного приміщення, яке розташоване біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ), вирішив незаконно збагатитись за рахунок викрадення чужого мана. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 одразу після цього, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшов до гаражного приміщення, яке ніякої огорожі не має, де побачив, що двері закриті на навісний замок, та через них проник у вказане гаражне приміщення, звідки таємно викрав належний ОСОБА_5 бензиновий двигун для човна «MERCURY M3.3» вартістю 11563,20 гривень. Після цього ОСОБА_3 з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та пояснив, що дійсно, в зазначений період, точної дати не пам`ятає, близько 12:00 проходив повз гаража по вул. Освіти в с. Зелений Бір і побачив мотор, який лежав біля відкритих дверей, взяв його і пішов, а в подальшому продав своєму знайомому, за яку суму грошей точно не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що зазначене гаражне приміщення належить їй після смерті чоловіка. Викрадений бензиновий двигун лежав у гаражі на тумбі; чому двері гаража були відкриті їй не відомо. Зауважила, що завдана їй шкода повністю відшкодована, жодних претензій до ОСОБА_3 вона не має, просила його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним поза розумним сумнівом пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, що він за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої ним шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.
Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Отже, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 мінімального покарання в межах санкції, передбаченої частиною 3 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

При цьому суд, враховуючи особу обвинуваченого й обставини справи, вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
2. Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
3. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
4. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
4.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 140 (сто сорок) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1