Ухвала
Іменем України

25 серпня 2021 року

м. Київ
справа № 326/352/17
провадження № 51 445ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року щодо нього, з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
За вироком Приморського районного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за: ч. 1 ст.263 КК на строк 3 роки; ч. 4 ст. 296 КК на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 ККОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Запорізький апеляційний суд 04 квітня 2019 року скасував вирок районного суду і постановив новий, яким призначив ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 4 ст. 296 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку, а також просить поновити йому пропущений строк касаційного оскарження.
Перевіривши надані засудженим матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобтоне залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Так, ухвалу Запорізького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду було постановлено за особистої участі ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 . На час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 під вартою не утримувався.

Проте з касаційними скаргами засуджений звернувся лише 02 серпня 2021 року, тобто через два роки чотири місяці з дня постановлення судового рішення.
При цьому його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього, а також переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу вчасно.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Крім того, постановою Верховного суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діяв в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вироки Приморського районного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року та Запорізького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року залишено без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_4 без змін
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Запорізького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року щодо нього.
Повернути касаційну скаргу засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3