Справа № 627/702/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2021смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Краснокутськ кримінальне провадження №0000381 від 05.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кавчук, Усть Вимського району, Комі АРСР, українки, громадянки України, маючої середню базову освіту, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2021 року, приблизно о 15-00 годині ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за нею ніхто не спостерігає, проникла в автомобіль марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно викрала гроші в сумі 1300 гривень, що належали останньому.

Після викрадення ОСОБА_4 з місця злочину зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, внаслідок чого ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на суму 1300 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю. Пояснила, що впродовж останніх двох років допомагала по господарству потерпілому ОСОБА_5 , який розраховувався з нею лише спиртними напоями. Зазначила, що 05.07.2021 року, прополовши кавуни, вона разом з потерпілим розпивала спиртні напої, під час чого почала давати дітям зі столу ковбасу, та ОСОБА_5 зауважив, що нехай вона на неї заробить, а потім дає, на що остання образилася, та обравши нагоду коли потерпілого не було поруч, викрала з автомобіля потерпілого грошові кошти в розмірі 1300 грн., які знаходилися у козирку автомобіля. Грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд. Зазначає, що гроші потерпілому повернула, претензій він до неї не має.

У вчиненому щиро розкаялася, пояснила, що вчинила крадіжку грошей через те, шо перебувала в стані алкогольного сп`яніння, але на даний час вона пройшла процедуру кодування від алкоголю, зазначила, що даний інцидент трапився з нею вперше в її житті, запевнила, що вподальшому вона не допустить зі свого боку подібної поведінки, просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява від 23.07.2021 року про розгляд кримінального провадження без його участі, просить звільнити від кримінальної відповідальності обвинувачену, яка відшкодувала йому моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі.

Таким чином, беручи до уваги повне визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , той факт, що вона не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої, письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, доведена повністю, її дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднана з проникненням у сховище.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра та у нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, про що вона особисто зазначила у судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю злочину, яке полягало в тому, що обвинувачена добровільно брала участь у всіх слідчих діях, не змінювала своєї позиції щодо визнання вини, отже надавала органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покаання, зважаючи на положення статті 65 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення - злочину, який відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, висновок досудової доповіді, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та зареєстрованого місця проживання, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити її від відбування покарання з випробуванням - із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлено, запобіжний захід не обирався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 /трьох/ років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 2 /два/ роки, якщо остання протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1