Справа № 361/3572/20
Провадження № 1-кс/361/2/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.21 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного постановою б/н від 11.05.2012 року, слідчим слідчого відділу УСБУ в Київській області в межах кримінальній справі №220, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного постановою б/н від 11.05.2012 року, слідчим слідчого відділу УСБУ в Київській області в межах кримінальній справі №220, внесеного до ЄРДР 17.07.2020 року за №0000157.

В обґрунтування заявленого клопотання вказує на те, що постановою б/н від 11.05.2012 року, слідчим слідчого відділу УСБУ в Київській області в межах кримінальній справі №220 накладено арешт на земельну ділянку прощею 2,000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:056:1231, що на праві власності належить ОСОБА_4

22.03.2017 року, ОСОБА_4 , з метою зняття арешту з майна, звернувся до СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, з проханням надати інформацію про хід розслідування кримінальної справи №220.

28.03.2017 року, СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області повідомило, що 02.08.2012 року, на виконання листа прокуратури Київської області за №04/4-555 від 24.07.2012 року кримінальна справа №220 була направлена на адресу прокуратури Київської області для подальшого скерування до органів внутрішніх справ.

Згідно відповіді прокуратури Київської області від 03.04.2017 року, 03.08.2012 року, направила кримінальну справу №220 до Броварської місцевої прокуратури.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що згідно відповіді Броварської місцевої прокуратури від 26.04.2017 року арешт з земельної ділянки, кадастровий номер :00:056:1231 згідно кримінально процесуального кодексу України не мають можливості.

20.07.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Броварської окружної прокуратури зі скаргою про скасування постанови про накладення арешту на майно.

16.11.2021 року Броварська місцева прокуратура надала відповідь від 26.07.2017 року, де зазначено, що згідно відомостей ЄРДР Броварська місцева прокуратура не здійснює нагляд за додержанням законів і відповідно не має можливості скасувати постанову про накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене просить задовольнити клопотання та вирішити питання про скасування арешту майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення де зазначив, що на даний час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000157. Земельна ділянка з кадастровим номером :00:056:1231, яка визнана речовим доказом та на яку накладено арешт є об`єктом вчинення кримінального правопорушення. Просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що Броварським РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 17.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 90, ч. 1 ст. 209 КК України.

Постановою б/н від 11.05.2012 року, слідчим слідчого відділу УСБУ в Київській області в межах кримінальній справі №220 накладено арешт на земельну ділянку прощею 2,000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:056:1231, що на праві власності належить ОСОБА_4 У

Зазначена земельна ділянка є об`єктом вчинення злочину, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому підлягає збереженню.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки на час винесення ухвали про накладення арешту на майно, існували підстави для такого арешту, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає накладений арешт на майно є обґрунтованим, з урахуванням наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 303, 305-307 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного постановою б/н від 11.05.2012 року, слідчим слідчого відділу УСБУ в Київській області в межах кримінальній справі №220 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1