Ухвала
Іменем України
06 грудня 2021 року
м. Київ

справа № 315/1236/20
провадження № 51-4753ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі заявник вказує на оскарження ним зазначеного судового рішення.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 3, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків 15 днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку заявник повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Зокрема, як убачається зі змісту касаційної скарги, заявник у вступній її частині,

як і попереднього разу, вказує на оскарження ним ухвали апеляційного суду

від 20 вересня 2021 року (20.09.2021), копію якої до касаційної скарги не додає.

При цьому ОСОБА_4 разом із касаційною скаргою надіслав копію ухвали суду апеляційної інстанції від 20 серпня 2021 року (20.08.2021), яку не оскаржує. Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки

у касаційному порядку.
До того ж, за інформацією наданою Запорізьким апеляційним судом, оскаржувана ОСОБА_4 ухвала від 20 вересня 2021 року (20.09.2021) у справі № 315/1236/20 взагаліне постановлялася.
Крім того ОСОБА_4 у касаційній скарзі, як і минулого разу, не навів обґрунтування заявлених вимог, а саме, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ст. 412 КПК України), останній не обґрунтував допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Також касаційна скарга знову не містить доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність,

як підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду з урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу.
До того ж вимоги скаржника про призначення нового розгляду в суді першої

чи апеляційної інстанції після скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду

є альтернативними, тобто сформульованими без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги, що, як і попереднього разу, залишилось поза увагою

ОСОБА_4 .
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на те, що скаржником не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3