Справа №591/3302/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/322/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника заявника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі представника заявника адвоката ОСОБА_6 порушується питання про скасування ухвали слідчого судді та направлення провадження для розгляду іншим складом суду.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021 року в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого 4-гоСВ (з дислокацією у м.Суми )ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава від 07квітня 2021року про закриття кримінального провадження № 0000156, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що згідно вимогст.22КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, а сторона заявника не надала до суду переконливих доказів існування оскарженої постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а тому у задоволенні скарги має бути відмовлено через не доведення існування предмету оскарження.

Вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 обґрунтовані тим, що у справі наявні достатні доказ на підтвердження існування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, зокрема, копія постанови ВС від 08 квітня 2021 року (справа № 573/2028/19), в якій касаційний суд зазначив не лише про існування такої постанови слідчого (а. к. п. 18), а й про надання останньої в суді касаційної інстанції для дослідження, що є більш ніж достатнім доказом існування останньої. Крім того, адвокатом у своїй апеляційній скарзі зазначається і про номер кримінального провадження 0000156 та дату постанови слідчого 07 квітня 2021 року.

В судове засідання апелянт - представника заявника адвокат ОСОБА_6 та прокурор не з`явились, направили клопотання про розгляд вказаної апеляційної скарги без їх участі.

Враховуючи, що явка учасників , в даному випадку , на розгляд апеляційної скарги не є обов`язковою, оскільки питання про погіршення не ставиться, тому колегія суддів вважає за можливе за таких обставин, провести апеляційний розгляд без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія прийшла до наступного висновку.

Як за змістом скарги адвоката, так і за змістом доводів ухвали слідчого судді вбачається, що фактично мова йде про доведеність оскарження постанови слідчого від 07.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000156.

Із скарги апелянта вбачається, що останній оскаржує закриття кримінального провадження № 0000156, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК (катування) слідчим четвертого слідчого відділу (с дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_8 07 квітня 2021 року.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу заявника, на противагу доводів скарги адвоката послався на суперечливість інформації наданої останнім, і не можливість її перевірити через дію принципу змагальності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з такими висновками слідчого судді погодитися не можна, оскільки вони є безпідставні та необґрунтовані, виходячи з наступного.

Так, частиною 4 ст.129 Конституції України закріплено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін, яка полягає, зокрема, у свободі надання ними доказів та доведенні їх переконливості. Важливою умовою забезпечення змагальності сторін є обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати сторонам умови, необхідні для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК).

Дійсно, суд під час розгляду повинен вирішувати лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції. При цьому, активність суду повинна бути зведена до мінімуму.

Водночас суд зобов`язаний постановити законний, обґрунтований, вмотивований та справедливий вирок, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 370, 411 КПК).

Безумовно, повна пасивність суду унеможливлює правильну оцінку доказів, оскільки внутрішнє переконання ґрунтується насамперед на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а не лише на наданих сторонами доказах.

Більше того, в ситуації, коли для встановлення об`єктивної істини необхідно заповнити прогалини, допущені органами досудового слідства, перевірити нову інформацію щодо існування істотних для правильного вирішення справи, пасивною поведінкою обмежитися суд не може.

Європейський суд з прав людини засади змагальності розглядає не лише крізь призму активної чи пасивної ролі суду. Головним є реальна можливість сторін отримати рівні та достатні права для відстоювання власних позицій, незважаючи на те, яку роль при цьому буде відведено суду (рішення ЄСПЛ у справі «Джаспер проти Сполученого Королівства» від 16.02.2000, №27052/95, пп.50 та 58).

Отже, рівень активності суду має бути достатнім і необхідним для встановлення дійсних обставин кримінального провадження, а отже, винесення законного й обґрунтованого рішення.

Так, зі скарги адвоката вбачається, що останній крім надання реквізитів постанови слідчого заявив клопотання суду про необхідність витребування відповідного кримінального провадження із ТУ ДБР у м. Полтава.

Із копії постанови ВС від 08 квітня 2021 року (справа № 573/2028/19) вбачається, що касаційний суд зазначив не лише про існування такої постанови слідчого (а. к. п. 18) а й дослідив останню в судовому засіданні.

Більш того, надані адвокатом документи щодо листування зі слідчим не лише доводять про існування кримінального провадження, де адвокатом виконує певну функцію, а й про те, що слідчий реагує на клопотання адвоката, тобто визнає повноваження адвоката у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, адвокатом було надано більш ніж достатньо доказів про існування оскаржуваного процесуального рішення слідчого, а характер заявленого клопотання слідчому судді (витребування матеріалів кримінального провадження) породив у останнього обов?язок розглянути клопотання адвоката по суті, що зроблено не було та перевірку постанови слідчого про закриття кримінального провадження з постановленням відносно неї законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Колегія суддів дійшла вважає, що за наведених обставин слідчий суддя фактично самоусунувся від розгляду скарги адвоката по суті та перевірки його доводів, і передчасно відмовивши в задоволенні скарги, з підстав ненадання оскаржуваної постанови слідчому судді, фактично позбавив заявника ОСОБА_7 можливості реалізувати своє право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, і такі дії (бездіяльність) перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення , тобто слідчий суддя при розгляді скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, є безумовною підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право : скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Разом з тим, колегія суддів, під час апеляційного розгляду та при ухвалені нового судового рішення не може усунути допущені слідчим суддею порушення, а тому, вважає за необхідне призначити новий розгляд матеріалів провадження за скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого 4-го СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава від 07 квітня 2021року про закриття кримінального провадження № 0000156, в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021 року задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2021 року про відмову задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого 4-го СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава від 07 квітня 2021року про закриття кримінального провадження № 0000156, було відмовлено - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд матеріалів провадження за скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого 4-го СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава від 07 квітня 2021року про закриття кримінального провадження № 0000156, в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4