Справа № 369/9941/21
Провадження №1-кс/369/1977/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областi, ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001399 від 15 липня 2021 року про арешт майна, -
ВСТАНОВИЛА:
19 липня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської областi надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001399 від 15 липня 2021 року про арешт майна, погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя діє у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантує дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.
Крім того, необхідно відмітити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути безумовною підставою для арешту майна, оскільки у цьому випадку клопотання подано особою, яка не наділена правом звернення до суду.
Таким чином, враховуючи те, що з клопотанням про арешт майна звернулась особа, що не наділена правом звернення до суду з відповідним клопотанням, слідчий суддя вважає, що клопотання подано з порушення вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Оскільки клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 171,172,309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001399 від 15 липня 2021 року про арешт майна повернути та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1