печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кп №0000212, яка полягає у ненаданні матеріалів вказаного кримінального провадження на ознайомлення відповідно до ст. 221 КПК України,
В С Т А Н О В И В :
30.11.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , на постанову від 08.11.2021 року слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016. В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотанням про надання для ознайомлення повного тексту протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж моб.тел. НОМЕР_1 ) за контррозвідувальною справою №500 від 24.12.2014 р.. Проте, своєю постановою від 08.11.2021 р. слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як наслідок її незаконності та необґрунтованості, та просить зобов`язати прокурора вчинити дії вказані в клопотанні. Адвокат в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась. Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України. Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України. ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України. 04.11.2021 до Державного бюро розслідувань від адвоката ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , надійшло клопотання в порядку ст. 221 КПК України про надання дозволу для ознайомлення повного тексту протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж моб.тел. НОМЕР_1 ) за контррозвідувальною справою №500 від 24.12.2014 р.. Постановою слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 08.11.2021 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. При дослідженні матеріалів провадження та клопотання сторони захисту, за результатами якого прокурором прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст.ст. 220,221 КПК України. Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Відтак, вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, проте з порушенням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення. У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Зі змісту постанови вбачається, 11.10.2021 року підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники отримали копії матеріалів кримінального провадження № 0000212 у 5-ти томах. Ознайомлення з іншими матеріалами на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, які в судовому засіданні стороною захисту спростовано не було. При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кп №0000212, яка полягає у ненаданні матеріалів вказаного кримінального провадження на ознайомлення відповідно до ст. 221 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1