Дата документу 27.09.2021 Справа № 328/610/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/83/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/610/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 травня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 25.08.2018 року приблизно о 20:30 годині, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

27.08.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

29.08.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

31.08.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

09.09.2018 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

10.09.2018 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

12.09.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

14.09.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1200 грн.

29.09.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_2 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 987 грн. 50 коп.

30.09.2018 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території гаражів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підбору ключа проник до приміщення гаражу № НОМЕР_2 , звідки таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 987 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за епізодом від 25.08.2018 року за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення; за всіма іншими епізодами за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Йому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, скасування арешту майна, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі захисник просила вирок змінити, звільнивши ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги мотивувала тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Дані обставини пом`якшують покарання, з урахуванням яких суд мав можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На момент вчинення злочину ОСОБА_8 досяг п`ятдесяти п`яти років, має задовільний стан здоров`я, до вчинення злочину позитивно характеризувався за місцем проживання, жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративних стягнень не мав. Завдані злочином збитки не відшкодував через відсутність доходів, але зазначив, що збитки може відшкодовувати частинами при отриманні заробітку.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія кримінальних правопорушень, доведеність винуватості ОСОБА_8 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

В апеляційній скарзі захисник вимагала на підставі ст.75 КК звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, вважаючи, що встановлені у даній справі обставини та дані про особу обвинуваченого дають можливість застосування до нього положень ст.75 КК.

Проте, на переконання колегії суддів, такі вимоги та доводи захисника не ґрунтуються на матеріалах провадження, обставинах справи та вимогах закону.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Застосування закріплених в ст.75 КК правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.

Також суд обґрунтовано прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально-позитивно. Разом з тим, обвинувачений є працездатною за віком та станом здоров`я особою, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, постійних доходів не має, не має міцних соціальних зв`язків, ним вчинено 10 епізодів злочинних дій, що мають ознаки тяжкого злочину, завдану потерпілому від злочину шкоду обвинувачений не відшкодував.

З огляду на таку поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , висновок суду першої інстанції про неможливість досягти мети виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є обґрунтованим.

Обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, вже були враховані судом першої інстанції та дали суду право призначити обвинуваченому передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК покарання наближене до мінімального. Проте такі обставини не є достатніми для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК.

Судова колегія зважає на те, що з дня пред`явлення ОСОБА_8 підозри минуло 32 місяці. З огляду на розмір спричиненої шкоди для її повного відшкодування станом на день апеляційного розгляду обвинуваченому достатньо було лише щомісяця сплачувати потерпілому по 375 грн. чи 12,5 грн щодня. Проте, усвідомлюючи свою провину у вчинені злочину, маючи достатні матеріальні можливості для відшкодування завданої шкоди, жодних дій за для її відшкодування ОСОБА_8 не вчинив, не сплативши потерпілому навіть однієї гривні. Дані обставини красномовно об`єктивно свідчать про небажання обвинуваченого залагодити свою провину перед потерпілим, довести суду і суспільству можливість свого виправлення і перевиховання.

За таких обставин призначене обвинуваченому покарання є пропорційним та співмірним вчиненому і є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки районного суду і доводили необхідність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК в апеляційній скарзі не наведено.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би стали безумовною підставою для скасування чи зміни судового рішення не допущено, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4