Справа №589/2/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/187/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

07 лютого 2022 року суддя Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ШРУП ГУНП в Сумській області невнесення відомостей про крімінальне правопорушення до ЄРДР, закрито.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове судове рішення, яким зобов`язати уповноважену особу Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області вчинити дії по внесенню відповідних відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення по заяві ОСОБА_3 від 28.12.2021 року ЄО №17243.

Перевіривши матеріали провадження, суддя - доповідач дійшов висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує рішення слідчого судді, яким провадження за скаргою ОСОБА_3 закрито, оскільки з витягу ЄРДР вбачається, що 30.01.2020 року до даного реєстру вже внесено відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.175 КПК України.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Проте, "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення яких дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги. При цьому, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ "Воловік проти України", "Креуз проти Польщі", "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі").

У Рішенні Конституційного Суду України від 12.06.2012 N 13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, також виступає КПК.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі N 494/6/18).

Також, у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа N 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа N 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що "норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Відповідно до положень статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1, 2 ст. 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 цього Кодексу, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю у разі обмеження чи порушення прав і законних інтересів осіб.

Правова природа судового контролю обумовлюється потребою учасників кримінального провадження в отриманні невідкладного судового захисту їх прав, свобод та інтересів під час досудового розслідування, в ході якого застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, проводяться слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії.

У статті 3 КПК до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, повноваження слідчого судді у сфері захисту прав та законних інтересів учасників процесу не обмежується випадками, зазначеними у ст. 303 КПК, так як законодавець не може передбачити усі випадки, коли порушуються права та законні інтереси особи і виникає потреба у їх поновленні судом під час досудового розслідування.

За результатами розгляду скарги, в якій ставиться питання про поновлення прав та законних інтересів, слідчий суддя приймає одне із рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК, як і мало місце у даному провадженні.

З урахуванням викладеного, в аспекті положень ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про закриття провадження за скаргою особи на бездіяльність службової особи на невнесення відомостей до ЄРДР з підстав, що слідчий і прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачене пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 КПК України, і припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи наведене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_3 відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, якою провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ШРУП ГУНП в Сумській області невнесення відомостей про крімінальне правопорушення до ЄРДР, закрито.

Копію цієї ухвали повернути апелянту разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_2