Справа № 182/7700/21
Провадження № 1-кп/0182/1161/2021
У Х В А Л А
Іменем України

23.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000103 від 21.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Знам`янка Кам`янського-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (доставленого під вартою) ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Ухвалою від 10.11.2021 року було призначене підготовче судове засідання на 11.11.2021 року, яке в подальшому відкладалось.

3.Під час підготовчого засідання судом на виконання вимог ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) було поставлено питання про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

4.Крім того, обвинуваченому було роз`яснено право на розгляд кримінального провадження колегіальним складом суду, у складі трьох суддів. Обвинувачений такого клопотання не заявив.

5.Прокурор ОСОБА_4 просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засідання з викликом сторін кримінального провадження, розгляд здійснювати суддею одноособово. Також прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме переховування від суду та впливу на свідків і потерпілого, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, оскільки йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 7 до 10 років (відповідно до вимог ст. 68 КК України), і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод, а також прокурор послався на те, що ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення із місця вчинення зник, у зв`язку із чим 29.01.2021 його було оголошено в розшук та місце знаходження встановлено лише завдяки проведеним слідчо-розшуковим діям 16.09.2021. Також прокурор зауважив на тому, що обвинувачений особисто знайомий з потерпілим та свідками, і йому відомі адреси місця проживання останніх. На підставі викладеного вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не здатні запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

6.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, зазначивши, що ніколи не ухилявся від слідства та не збирається ухилятися від суду, має родину, тому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , зауваживши, що це помешкання належать його матері. Також не заперечував проти призначення справи до судового розгляду суддею одноособово.

7.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання підзахисного, заперечив проти заявленого прокурором клопотання посилаючись на необґрунтованість клопотання та ідентичність з попередніми клопотаннями, недоведеність ризиків наведених прокурором, відсутність доказів належного повідомлення про підозру і як наслідок оголошення обвинуваченого у розшук на стадії досудового розслідування, просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю, оскільки ОСОБА_3 має постійне місце проживання та родину. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

8.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

9.Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

10.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

11.Згідно з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

12.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 06 січня 2022 року включно, однак до вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

13.Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

14.Так, положення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

15.Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України» та ін).

16.Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

17.Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких та особливо тяжких, за які законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі.

18.Отже, в ситуації, що розглядається, судом береться до уваги те, що в даних правовідносинах наявні підстави для продовження тримання під вартою і це пояснюється сукупністю таких обставин, як наявність саме існування «обґрунтованої підозри» та поряд з іншим тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому діянні, хоча при цьому суд розуміє, що це не може бути вирішальною і єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою, а тому така обставина розглядається в сукупності з іншими.

19.Суд також враховує, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, поведінку обвинуваченого після інкримінуємих подій та його репутацію, тому приходить до висновку про продовження існування ризику, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно чинного законодавства пов`язане з позбавленням волі може переховуватись від суду.

20.Крім того суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки вони ще не допитані судом.

21.Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та родину слід зазначити, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, також суду не відома позиція матері обвинуваченого щодо можливості перебування останнього під домашнім арештом в домоволодінні, що їй належить.

22.Щодо посилання сторони захисту на неналежне повідомлення про підозру ОСОБА_3 , то суд зазначає, що клопотання прокурора розглядається на стадії підготовчого провадження, тому докази та обставини на які посилається сторона захисту судом ще не досліджувались.

23.З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження дїї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст.177, ст.178 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не забезпечить уникнення зазначеним ризикам.

24.На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

25.Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

26.Також, під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК.

27.Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК і не підлягає поверненню прокурору.

28.Дане кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області відповідно до статей 32-33 КПК.

29.Судом також вирішені питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду (ст.315 КПК України).

30.Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

31.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

32.Підстави для складання досудової доповіді уповноваженим органом з питань пробації відсутні.

33.Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 314-317, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в залі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №13 на 29 грудня 2021 року о 14 годині 00 хвилин.
2.В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

3.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

4.В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

5.Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, тобто до 19 лютого 2022 року включно.

6.Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошеннябезпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1