Провадження № 11-кп/824/188/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

15 лютого2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

19.10.2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника ДУ «Білоцерківска ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 . В обгрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Вироком апеляційного суду м. Києва від 29.11.2016 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року скасовано в частині призначеного покарання, засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2021 рокувідмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у поведінці засудженого дійсно мають місце позитивні тенденції у виправленні, однак зазначені в матеріалах справи обставини на час розгляду клопотання не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці протягом усього строку відбування покарання довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог захисник послався на те, що ухвала суду є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що під час відбування покарання у виправній колонії «Бучанська ВК № 85» ОСОБА_7 був працевлаштований, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку двічі адміністрацією колонії застосовувались заходи заохочення. Зазначає, що за час тримання в державній установі «Білоцерківська ВК № 35» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував. Особисті речі тримав в охайному стані, норм санітарії дотримувався. Турбувався про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відносився ввічливо, законні вимоги виконував. В середовищі ув`язнених, в тому числі і в камері, конфліктних ситуацій не створював. На заходи профілактичного характеру реагував позитивно. В ДУ «Білоцерківська ВК№ 35» ОСОБА_9 характеризується позитивно. Отримував заохочення правами начальника установи. Стягнень не має. Працевлаштований в господарчій обслузі. Також зазначає, що засуджений на даний час працевлаштований на виробництві піддонів. Крім того, на даний час засуджений переведений на дільницю соціальної реабілітації. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується ставиться бережно. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії доброзичливий, тактовний. У ставленні до себе самокритичний. За вольовими якостями цілеспрямований. Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує. Відповідно до ст. 110 КВК підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень, регулярного спілкування телефоном та отримує від них передачі. Згідно з вироком цивільний позов не заявлявся. Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся. Також зазначає, що на оперативно-профілактичному обліку в установі засуджений не перебуває. В цілому, за період відбування покарання, засуджений отримав 6 заохоченнь. Отримане ним стягнення погашені у встановленому порядку. Станом на момент розгляду клопотання засуджений продовжує сумлінно працювати та характеризується позитивно, як особа яка довела своє виправлення. Підтвердження виправлення ОСОБА_10 , також є факт створення ним у 2019 році сім`ї з ОСОБА_11 . Вважає, що судом не враховано також висновок комісії, та факт що у разі задоволення клопотання ОСОБА_9 , буде проживати в приватному буднику який на права власності належить його дружині. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_9 має диплом кваліфікованого робітника, та уразі його звільнення з місць позбавлення волі, ТОВ «МЕТВУДТРАС» висловило свою готовність його працевлаштувати. Також зазначає, що засуджений ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки зокрема у Броварському районі Київської області має матір ОСОБА_12 , яка є пенсіонером та інвалідом другої групи довічно. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Вважає, що суддя помилково дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_10 .
Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Вироком апеляційного суду м. Києва від 29.11.2016 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року скасовано в частині призначеного покарання, засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку відбуття покарання 02.02.2017 року. Закінчення строку відбування покарання 02.02.2024 року.
Відповідно до характеристики, ОСОБА_7 покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 02.02.2017 року. Утримуючись в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, мав одне стягнення, заохочень не мав. Утримуючись в Державній установі «Бучанська виправна колонія (№ 85)» з 31.03.2017 року засуджений характеризувався посередньо, допускав порушення вимог режиму утримання, за що мав 3 (три) стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, та два заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. В ДУ «Білоцерківська ВК № 35» відбуває покарання з 23.09.2020 року, де характеризується позитивно. Має одне заохочень, стягнень не має. Постановою начальника установи від 25.02.2021 був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Відношення до праці задовільне. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що має два заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи та здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «підготовка до звільнення» та бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій. Не підвищував свій загально-освітній та професійний рівень у зв`язку з тим, що має вищу освіту. Підтримує соціально-корисні зв`язки із рідними та близькими родичами. Вину в скоєному злочині визнав.За час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська ВК № 35» на профілактичному обліку не перебував.06.06.2019 року був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст. 101 КВК України - відмовлено, мав недостатній ступінь виправлення, 06.08.2020 року був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст. 82 КК України, відмовлено, мав недостатній ступінь виправлення. Як вбчається із довідки про стягнення та заохочення, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в Бучанській виправній колонії № 85 мав два заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Наступні три заохочення отримані лише через понад два роки під час перебування в ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35». В той же час, протягом 2018-2020 років на засудженого накладалися 4 стягнення за порушення порядку відбування покарання. Відповідно до довідки про прибутки по місяцях № 570 засуджений ОСОБА_7 працює та отримує заробітну плату лише з березня 2021 року.
До початку апеляційного розгляду до Київського апеляційного суду надійшов лист-повідомлення начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», в якому вказано, що 29.12.2021 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму утримання, внаслідок чого 30.12.2021 року на ОСОБА_7 накладено дисциплінарне стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятору терміном на 7 діб, що підтверджується наданою копією постанови про поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор.
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання осіб, до яких можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є обґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги захисника засудженого не ґрунтуються на матеріалах справи, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року за ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя