У Х В А Л А
іменем України
Справа № 126/995/21

Провадження № 1-кп/126/114/2022

16 березня 2022 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4

законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Гайсинської РДА ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бершадь клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ст. 498 КПК України у об`єднаному кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баланівка, Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8-В класу Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ст. 498 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України.

Судом установлено, що 09.03.2021 близько 23 години 00 хвилин в м.Бершадь Гайсинського району Вінницької області, неповнолітній ОСОБА_4 , який не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, проходив повз кафе «Гостинний двір у Кабана», що розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де помітив сміттєву урну, яка перебувала біля входу до кафе.

Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, та ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшов до вхідних дверей кафе, де знаходилась металева сміттєва урна, чорного кольору, круглої форми на двох ніжках, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експерти №2455/2456/21-21 від 23.04.2021 становить 371 грн. 10 коп., яку умисно таємно викрав. Після чого, попрямував до службового входу вказаного кафе, яке ніяким чином не відгороджено, прохід до якого здійснюється вільно, де біля дверей службового входу до будівлі, виявив металеву сміттєву урну, круглої форми, чорного кольору, без ніжок, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експерти № 2455/2456/21-21 від 23.04.2021 становить - 418 грн. 87 коп., яку умисно, таємно викрав.

В подальшому, ОСОБА_4 самостійно перемістив дві урни з місця вчинення крадіжки та переховав у хащах на території автостанції, що в АДРЕСА_3 , з метою подальшої реалізації.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 789 грн.97 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викраденню чужого майна (крадіжка).

Крім того, 19.03.2021 близько 23 годин 30 хвилин неподалік мосту, що розташований в м. Бершадь, вул. Іполита Зборовського, Гайсинського району Вінницької області, неповнолітній ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні. В ході розмови останні попередньо домовилися про вчинення злочину, а саме крадіжки чужого майна.

Реалізовуючи свої злочинні наміри на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, разом направилися до домоволодіння їхнього знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_4 .

В подальшому, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_10 у житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, 20.03.2021 близько 00 год. 40 хв. та маючи спільний умисел на крадіжку майна ОСОБА_11 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, сказав ОСОБА_4 знайти майно яке можна було б викрасти. Після чого, ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні та ОСОБА_4 впевнившись, що ОСОБА_10 заснув та не спостерігає за їх діями, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна здійснили крадіжку мобільного телефону ТМ «Nomi», моделі «i300», який лежав на тумбочці біля телевізора в спальній кімнаті, який ОСОБА_4 поставила до кишені штанів. Згідно висновку експерта №2466-2476/21-21 від 15.04.2021 вартість викраденого мобільного телефону становить 250 грн.

Після чого, вищевказані особи, продовжуючи свій злочинний умисел на крадіжку майна ОСОБА_10 , залишили приміщення будинку та вийшли на територію подвір`я даного домоволодіння, де шляхом вільного доступу, через незамкнені ворота, всупереч волі власника проникли до приміщення гаража, звідки здійснили крадіжку бензопили ТМ «Husqvarna» 137» моделі «137», яку поставили в шкільну сумку ОСОБА_4 . Згідно висновку експерта №2466- 2476/21-21 від 15.04.2021 вартість викраденої бензопили ТМ «Husqvarna» 137» моделі «137» становить 829 грн.

Після вчинених дій останні залишили територію домоволодіння потерпілого, а викрадені речі ОСОБА_4 переніс до будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , та таким чином розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, заподіяли потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1079 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Також, 21.03.2021 близько 02 години 30 хвилин неподалік магазину «Люкс- Маркет», що розташований в м. Бершадь вул. Ярослава Мудрого, 3, Гайсинського району Вінницької області неповнолітній ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні. В ході розмови останні попередньо повторно домовилися про вчинення злочину, а саме крадіжки чужого майна.

Реалізовуючи свої злочинні наміри на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, разом направилися до домоволодіння їхнього знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_4 .

Близько 03 години 00 хвилин прийшовши до домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване за вищевказаною адресою, ОСОБА_12 з ОСОБА_9 , відносно якої здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, шляхом вільного доступу, через відчинену хвіртку проникли на територію вищевказаного домоволодіння, підійшовши до незамкнених вхідних воріт гаражного приміщення, які ОСОБА_9 відчинив руками, проникли в середину гаража, де умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи спільний умисел на крадіжку майна викрали належні ОСОБА_10 48 свердла, загальною вартістю 1691 грн., 5 шестигранних ключів, загальною вартістю 32, 50 грн., 1 ключа для затискання патрона дрилі, вартістю 7,34 грн., 3 металевих біти, загальною вартістю 77,50 грн., вартість яких встановлена висновком експерта №2466-2476/21-21 від 15.04.2021 та двох динаміків, вартість яких досудовим розслідуванням не встановлено.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 з викраденим майном повернувся до свого домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де заховав викрадене у своєму будинку, а ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні забрав викрадені свердла, ключі та біти, які заховав біля криниці в АДРЕСА_4 та цього ж дня продав ОСОБА_13 за 250 грн., тим самим розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , відносно якого здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, заподіяли потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 1808, 34 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи своє клопотання зазначив, що ОСОБА_4 , на момент вчинення кримінальних правопорушень був неповнолітнім, вчинив суспільно небезпечні діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, щиро розкаявся у вчиненому.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно небезпечних діянь визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини викладені у клопотанні прокурора.

Законний представник ОСОБА_5 та представник служби у справах дітей ОСОБА_7 , просили суд, задовольнити клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 , просив суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_4 , містяться ознаки суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викраденню чужого майна (крадіжка) та ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , який на момент вчинення суспільно небезпечних діянь не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника, захисника, представника служби у справах дітей, враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , відповідно до ст. 22 КК України, не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи, мети виправлення неповнолітнього та з урахуванням практики має здійснюватись, як правило, не менше одного року.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні суспільно-небезпечних діянь, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем навчання.

ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння не досягнувши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, його характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно небезпечного діяння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , примусових заходів виховного характеру у виді вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ч.1 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

В судовому засіданні встановлено, що у даному кримінальному провадженні наявні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №2466-2476/21-21 від 15.04.2021 в сумі 1887 гривень 61 копійка та на проведення судової товарознавчої експертизи № 2455/2456/21-21 від 23.04.2021 в сумі 514 грн. 83 коп. ОСОБА_4 є неповнолітнім та не має можливості відшкодувати витрати на проведення експертизи. Законний представник ОСОБА_4 його мати ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, не має постійного доходу. Родина знаходиться у скрутному матеріальному становищі і тому суд з урахуванням вимог ст.ст. 119, 124, 126 КПК України вважає за можливе повністю звільнити ОСОБА_5 від сплати витрат на проведення експертиз, компенсувавши їх за рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ст. 498 КПК України у об`єднаному кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баланівка, Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8-В класу Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 на 23 металевих свердла, 5 металевих шестигранних ключів, 1 металевий ключ-патрон для дрилі, 1 металеву насадку фігурної викрутки для дрилі або шуруповерта, дві металеві насадки-головки CR-V13 та CR-V9 та два динаміки «Soni»; скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 на на мобільний телефон «Nomi», моделі «i300», ІМЕІ1 : НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору та бензопилу «Нusqvarna 137», серійний номер НОМЕР_3 , помаранчевого кольору.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «Nomi», моделі «i300» та бензопилу ТМ «Husqvarna» 137» моделі «137», 23 сверл, 5 шестигранних ключів, 1 ключ для затискання патрона дрилі, 3 металевих біти, два динаміки, на які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, вул. Будкевича, 13, повернути ОСОБА_10 як власнику.

Витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 2402 грн. 44 коп. компенсувати за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Бершадський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1