Справа № 750/5982/21
Провадження № 1-кп/750/34/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 24.02.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утриманців немаючого, працюючого менеджером магазину «Рута», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
23.02.2021 о 19 год. 47 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул.Кільцевій зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці 1-го Травня в м.Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку біля будинку №35/62А по вул. Кільцева в м.Чернігові, ОСОБА_3 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перебувала біля правого краю проїзної частини дороги з візком.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми масивного крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови ( в проекції лівої тім`яної-потиличної ділянки), перелому кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальних крововиливів по випуклих поверхнях лівих тім`яної та потиличної долей головного мозку, по випуклим поверхням правих тім`яної та потиличної долей головного мозку та по випуклим поверхням обох півкуль мозочка, закритої травми грудної клітки синця по задній поверхні грудної клітки, множинних переломів ребер по кільком анатомічним лініям з ушкодженням плеври, перелому тіла грудини, крововиливів в м`які тканини грудної клітки та крововиливів в тканини переднього середостіння, в корені легень, численних розривів легень, що ускладнились двобічним гемотораксом (1700 мл рідкої крові в лівій плевральній порожнині та 110 мл аналогічного вмісту в правій плевральній порожнині), заритої травми живота крововиливів в зв`язковій апарат селезінки й печінки, крововиливів в жирову клітковину обох нирок, розриву капсули й паренхіми селезінки, що ускладнились гемоперитонеумом (500 мл рідкої крові в черевній порожнині), закритої травми хребта крововиливів в проекціях 2-3 шийних хребців, 5-6 грудних хребців та 5 поперекового і 1 крижового хребцями, повних розривів міжхребцевих з`єднань між 2-3 шийними хребцями, 5-6 грудними хребцями та між 5 поперековим і 1 крижовим хребцями з повним розривом спинного мозку в цих ділянках, переломів тіла 4 крижового хребця та середньої третини куприка, закритої травми тазу - синців та саден в проекції кісток тазу, крововиливів в проекції 4 крижового хребця і куприка, крововиливів в проекціях обох крижово-клубових з`єднань та повного розриву обох правого та лівого крижово-клубових з`єднань та повного розриву обох правого та лівого крижово-здухвинних з`єднань з розходженням обох клубових кісток в сторони, крайових переломів задніх остей обох клубових кісток, переломів тіла 4 крижового хребця та середньої третини куприка, численних синців, саден обох нижніх та верхніх кінцівок, перелому правої плечової кістки, крововиливу в лівій підколінній ямці з розривом зв`язок лівого колінного суглоба, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких померла на місці пригоди. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок масивної крововтрати, яка ускладнила перебіг описаної політравми.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3 (б), 2.9.(а), 12.3 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав частково, категорично заперечивши порушення ним п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Дав пояснення про те, що в той день була погана видимість, проїзна частина вузька та неосвітлена, пізно побачив жінку, намагався гальмувати. Автомобіль належить йому на праві власності, придбав його в жовтні місяці 2020 року, на час скоєння ДТП був в технічно справному стані, в тому числі і гальмівна система. Стаж водіння з 2012 року. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні був його знайомий ОСОБА_10 . Рухався зі швидкістю 50 км/годину. Під час руху увімкнув дальнє світло, нікого не було. Потім побачив зустрічне авто і перейшов на ближнє світло фар. Іншого освітлення на цій ділянці дороги не було. На проїзній частині була накатана колія, наче з легкого льоду. Вже коли розминувся із зустрічним автомобілем, який рухався на ближньому світлі фар, то побачив силует в чорному пальто по праві стороні, нажав на гальма, але було пізно, це була миттєвість. Об`їхати потерпілу ліворуч не встиг. Після удару проїхав ще приблизно метрів п`ятдесят та зупинився. З пасажиром підбігли до потерпілої, вона лежала на правому узбіччі на відвалі снігу, але якому саме не пам`ятає, трохи її відтягли з проїзної частини. Він сказав ОСОБА_10 викликати швидку та поліцію. Був поряд із загиблою до приїзду швидкої. Категорично заперечує вживання в цей день алкоголю. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, працівники поліції йому не пропонували проходити освідування на стан сп`яніння. Після приїзду першої швидкої став усвідомлювати, що потерпіла загибла, бо досі думав, що вона жива. Йому одразу стало зле, хтось викликав йому швидку допомогу і він був госпіталізований до Чернігівської міської лікарні №2. Крім того, під час ДТП вдарився об руль. В лікарні запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. Якісь тести проводили, зокрема, дивились моторику рук, запропонувати пройтись. Але йому було зле, появились блювотні маси, в цей момент в лікарні поряд з ним була його дружина. Ніхто в лікарні його не затримував. Не пам`ятає, чи дійсно відмовлявся в лікарні під час огляду від проходження драгеру, бо йому було дуже зле. Але, йому відомо, що одразу після скоєння ДТП необхідно проходити огляд на визначення стану сп`яніння, тому наступного дня він самостійно звернувся до лікарні на визначення стану алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається, дуже шкодує, зробив для себе висновки, просить вибачення у потерпілих, розуміючи їх втрату. Частково відшкодував потерпілій ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 24800 грн. Має намір і в подальшому здійснювати виплату шкоди. Обвинувачений висловив щире каяття у скоєному та попросив вибачення у потерпілих.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона є дочкою загиблої. В той день близько п`ятої години вечора вона розмовляла із матір`ю, яка ще була на роботі. Потім подзвонив батько і сказав, що матері більше нема. Ми поїхали на місце пригоди. Там вже були і швидка допомога, і поліція. Автомобіль обвинуваченого стояв набагато вище ніж лежала загибла. Біля автомобіля був чоловік, який назвався тестем. Біля узбіччя був відвал снігу, потім був тротуар, а потім знову був відвал снігу, і біля останнього другого відвалу лежала загибла. Сніг в той час вже не йшов. Коли вона з чоловіком приїхали, то на місці пригоди вже була друга швидка допомога. Обвинуваченого на місці ДТП не бачила, вперше побачила його лише на підготовчому судовому засіданні, після закінчення якого захисник підійшов та попросив реквізити банківської карти для перерахування обвинуваченим грошових коштів. Визнає, що від обвинуваченого отримала 24800 грн грошових коштів. Зазначила також, одразу після скоєного обвинувачений їй не дзвонив, не намагався вибачитися. Дзвонила його мати. Обвинувачений намагався вибачитися, коли пройшло вже два місяці після ДТП. Просить обрати для обвинуваченого реальну та сувору міру покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він є чоловіком загиблої. В той день приблизно о 19.30 подзвонив дружині, бо вона довго не поверталась з роботи. Вийшов на вулицю щоб її зустріти. Побачив швидку допомогу, яка розверталась. Підійшов до місця ДТП і побачив сумку дружини. Поряд з дружиною була фельдшер, яка сказала, що вже нічим лікарі не можуть допомогти. Автомобіль, який збив його дружину, стоїв приблизно за 70 метрів вище. На місці ДТП біля краю дороги був бугор снігу, потім асфальтована доріжка чи тротуар, а потім другий бугор снігу, біля дерева. Сніг був сіруватий. Водія автомобіля не бачив весь вечір. Сказали, що мати водія викликала другу карету швидкої допомоги. Не заперечує, що мати обвинуваченого дзвонила, залишила на наступний день після ДТП записку, але всі були зайняті похороном. Мати обвинуваченого також приходила до хвіртки будинку, казала, що син на роботі, тому і не приходить сам, проте він сказав, що не піде на контакт. Визнає, що обвинувачений також дзвонив, казав «я би хотів..», але він (потерпілий) не був готовий для спілкування. Цивільний позов свій підтримує. Вважає, що саме суд повинен присудити йому компенсацію за загибель дружини, від обвинуваченого нічого не візьме, якщо це буде розцінене судом як пом`якшуюча обставина.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , допитаний в присутності адвоката ОСОБА_12 , пояснив, що обвинуваченого знає ще зі школи, спілкується з ним. Подія ДТП сталась 23.02.2021 приблизно о 19 -20 годині. Він працював в автокооперативі №27. Обвинувачений знав, що він там працює і заїхав за ним. Попередньо про зустріч не домовлялись. У обвинуваченого були в кооперативі свої власні справи, а потім він заїхав до нього. Сів в автомобіль на пасажирське сидіння спереду, ніякого запаху алкоголю від водія не було. Перебували в автомобілі до моменту аварії 5-7 хвилин. В автомобілі більше нікого не було. Характерних ознак сп`яніння у водія не було, вів себе адекватно, запаху не було, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя також не було. Поїхали в напрямку вул. 1 Травня по домівках. Було дуже темно. Сніжного обвалу було десь пів метра. Рухались зі швидкістю 50 км./год., з ближнім світлом фар. Десь посередині підйому за 20-25 метрів побачив нерухомий силует. Все сталось дуже швидко, максимум 2 секунди, силует почав робити крок в сторону проїзної частини, але потім різко назад, і відбувся наїзд. Після наїзду зупинились, викликали швидку допомогу, залишались на місці пригоди. Відразу допомогу не надавали, бо підбіг чоловік потерпілої, стали чекати медичну допомогу. Було десь брудно, десь сніг. Відвал снігу був біля бордюру, на дорожньому покритті, по ширині пів метра і висоті до метра. Стан покриття дорожнього був місцями засніжений, якось плямами було. Дорога блищала. Сніг лежав на дорозі біля узбіччя, але трішки. Чи була мокра дорога точно сказати не міг, сказав, що була брудна. Те, що рухались зі швидкістю 50 км/год відчував як водій, бо має права на керування транспортним засобам. В момент контакту автомобілі назустріч рухались. Пішохід рухався від відвалу снігу на відстані 40 см. Пошкодження були на правому передньому крилі транспортного засобу. Гальмування здійснювалось, але зупинились не одразу, бо не зрозуміли що трапилось. Зупинились десь понад 10 метрів від місця зіткнення. Пішохід лежала нерухома, тому подзвонили в швидку допомогу. Тіло лежало в районі тротуару. Дій щодо переміщення тіла не вчиняли. Жінка була одягнута в темну одежу. З місця контактування до місця, де лежало тіло, відстань була 3-4 метри. Повідомив, що з ним проводився слідчий експеримент, розташовувались транспортні засоби, як рухались. Зустрічні транспортні засоби в момент зіткнення продовжили свій рух, з якою швидкістю вони рухались сказати не можу. Слідчому вказував, що погодні умови при проведенні слідчого експерименту були не ті. Невідповідність була ще така, що заміри проводились від центру дороги, а не від відвалу. Повідомляв слідчому лише про погодні умови, що не було відвалу снігу. Також повідомив суду, що деякі заміри були проведені без нього. Слідчий наче повідомляв, що ось тут був відвал снігу, дорожнє покриття при проведення слідчого експерименту поливалось водою. Підписав протокол слідчого експерименту без зауважень, бо був перший раз в такій ситуації, не знав як себе поводити. Бачив, що до водія також викликали швидку допомогу. Що далі відбувалось не знає.

Окрім часткового визнання своєї вини обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення під час всього судового розгляду, винуватість останнього також доводиться наданими стороною обвинувачення доказами та процесуальними документами (рішеннями) на підтвердження правомірності отримання таких доказів, які були досліджені судом в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000057 від 24.02.2021, постановою про визначення групи прокурорів від 24.02.2021, постановою про визначення групи слідчих від 24.02.2021,

- рапортом помічника чергового Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 23.02.2021, згідно із яким 23.02.2021 о 19:51 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.02.2021 о 19:50 за адресою: Деснянський район, м.Чернігів, вул. Кільцева, заявник повідомив, що біля СТ «Роднічок» 3 лінія, авто збило жінку близько 50-60 років, яка переходила дорогу в недозволеному місці. Зараз жінка без свідомості. Авто на місці Рено, д.н.з. НОМЕР_2 . Повідомив свідок ОСОБА_13 ,

- рапортом помічника чергового Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 24.02.2021, згідно із яким 23.02.2021 о 21:51 до приймального відділення ЕМД доставлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом закрита травма грудної клітини, закрита травма живота, ЗЧМТ, СГМ, гостра реакція на ситуацію, ДТП по вул. Кільцева біля АЗС, будучи водієм збив на а/м, буде відпущений,

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.02.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці, згідно із яким старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_14 за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , спеціаліста ОСОБА_17 проведено огляд місця ДТП біля будинку №35/62А в м.Чернігові (садове товариства «Родничок» ІІІ лінія), в ході якого було вилучено автомобіль «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,труп ОСОБА_9 , взуття трупа ОСОБА_9 , тачка потерпілої, та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.02.2021, в якій детально зображено ділянку дороги, стійкі орієнтири, до яких прив`язані об`єкти та сліди, що мають відношення до ДТП, відстань та розташування автомобіля та трупа. Автодорога асфальтобетонна, має з обох сторін відвал снігу висотою 1 метр. На момент початку огляду права смуга для руху мокра, ліва суха. В ході огляду дорожнє покриття було покрите снігом. Місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків 5.45. Ділянка дороги в момент огляду будь-якого освітлення не має. Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу відповідає показанням свідків та потерпілих.

Згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11.03.2021 на автомобіль марки «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладено арешт, із забороною ОСОБА_3 користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказаний автомобіль.

- картками виклику швидкої медичної допомоги від 23.02.2021 №347 та картою виїзду швидкої медичної допомоги №347 від 23.02.2021, згідно із якими зафіксовано біологічну смерть ОСОБА_18 ,

- висновком експерта від 08.04.2021 №240 за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , згідно із яким на трупі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді полі травми закрита черепно-мозкова травма, закрита травма грудної клітки, закрита травма живота, закрита травма хребта, закрита травма тазу; смерть ОСОБА_9 настала 23.02.2021 наслідок масованої крововтрати, яка ускладнила перебіг полі травми, в момент первинного контакту ОСОБА_9 перебувала у вертикальному або близького до нього положенні, обернута задньою поверхнею тулуба по відношенню до травмуючої сили, якою міг бути автомобіль, що рухався, ознак переїзду тіла ОСОБА_9 колесом (-ами) транспортного засобу виявлено не було, в крові від трупа ОСОБА_9 етанол не виявлено,

- висновком експерта №28-МК від 09.04.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів пари чобіт ОСОБА_9 , згідно із яким по зовнішньому краю носкової частини підошви лівого чобота виявлено сліди ковзання, який виник внаслідок ковзання ноги взутої в даний чобіт вже після первинного контакту, в момент ковзання відкинутого тіла по дорожньому покриттю,

- висновком експерта від 09.03.2021 №СЕ-19/125-21/1946-ІТ, згідно із яким в робочий гальмівній системі, в системі рульового керування автомобіля «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виявлено технічних несправностей, виявлена аварійна технічна несправність у вигляді повної руйнації правої фари головного світла, яка завідомо не перебуває в причинному зв`язку із виникненням події ДТП,

-висновком експерта від 03.03.2021 №СЕ-19/125-21/1947-ІТ, згідно із яким місце первинного контакту («наїзду») автомобіля Renault з пішоходом розташовано на відстані не менше ніж 20,1 м від проекції найближчої стіни будинку №35/62А на умовну поздовжню вісь проїзної частини та поперечно на відстані не далі ніж 1,3 м від правого краю проїзної частини відвалу снігу висотою 1 м, за умов руху від проспекту Миру в бік АДРЕСА_2 ,

- постановою про уточнення часу вчинення ДТП від 03.03.2021,

- рапортом о/у УКР ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_19 щодо інформації про встановлення маршруту руху автомобіля «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2021 за участі свідка ОСОБА_11 , з додатком у вигляді схеми, згідно з яким в присутності потерпілої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_7 , в присутності понятих, проведено слідчий експеримент по факту ДТП, яка сталась 23.02.2021 біля будинку №35/62А по вул.Кільцева в м.Чернігові, з метою визначення параметрів місця розташування автомобіля «RenaultMeganScenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 відносно меж проїзної частини дороги перед наїздом на пішохода ОСОБА_18 , визначення параметрів місця розташування пішохода ОСОБА_18 в момент її виявлення на проїзній частині дороги, визначення параметрів настання конкретної видимості пішоходу ОСОБА_18 для водія ОСОБА_3 , визначення параметрів настання загальної видимості елементів дороги для водія ОСОБА_3 ,

- висновком експерта від 25.05.2021 за №СЕ-19/125-21/4313-ІТ, згідно із яким за умови дорожньої ситуації, викладеної в постанові про призначення експертизи водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 з моменту виникнення перешкоди для руху; водій ОСОБА_3 з технічної точки зору повинен діяти згідно вимог п.п.12.4,12.2,12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п.1.10) Правил дорожнього руху; дії водія ОСОБА_3 , пов`язані щодо несвоєчасного застосування гальмування, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо недопустимості як доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2021 та висновку експерта від 25.05.2021 за №СЕ-19/125-21/4313-ІТ, про що подано відповідне клопотання захисником адвокатом ОСОБА_8 , то суд його відхиляє, оскільки слідчий експеримент проведено в умовах, які максимально наближені до умов, які існували на час скоєння ДТП, зокрема, під час огляду місця події було зафіксовано, що стан дорожнього покриття мокре, а свідок ОСОБА_11 підтвердив, що при проведенні слідчого експерименту дорожнє покриття поливалось водою. Жодних зауважень свідок ОСОБА_11 , крім невідповідності погодних умов, а саме відсутність снігового відвалу, не заперечував. Пояснив, що всі свідчення під час проведення слідчого експерименту надавав добровільно, примусу до нього не було. Але чому не вказував слідчому на інші відмінності умов проведення експерименту, то показав, що така ситуація з ним трапилась вперше, він не знав як себе поводити. Але разом з тим висловив свої зауваження щодо відсутності снігових відвалів. Щодо відсутності снігового відвалу, то показав, що дійсно слідчий щось казав про це. До його пояснень, наданих ним в судовому засіданні щодо повної невідповідності умов проведення слідчого експерименту умовам ДТП, суд відноситься критично, оскільки останній підтвердив, що знає обвинуваченого ще зі школи, спілкується з ним.

Відповідно до вимог частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд, на виконання зазначених приписів закону, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, дійшов висновку про те, що при розгляді даного кримінального провадження на підставі досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною настання наслідків, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, тобто знаходяться у причинному зв`язку із ними.
Верховний Суд у справі № 668/2604/15-к дійшов висновку, що незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був виконати вимогу п. 12.3 ПДР і негайно зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Про це свідчить і висновок експерта від 25.05.2021 за №СЕ-19/125-21/4313-ІТ, який вказує, що саме водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до п.12.3 ПДР та мав технічну можливість запобігти ДТП.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце.
Отже винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є доведеною і кваліфікується судом за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на те, що порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (перебування в стані алкогольного сп`яніння) знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 .

Дане посилання повинно бути виключено з обвинувачення ОСОБА_3 з таких підстав.

Нормами ст. 286 КК України передбачено, що цей злочин належить до злочинів з так званим матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже перебувають з ними у причинному зв`язку. Стан алкогольного сп`яніння сп`яніння характеризує лише певний психофізичний (фізіологічний) стан особи, що керує транспортний засобом, там сприяє порушенню інших норм безпеки дорожнього руху, проте саме порушення пункту 2.9 а ПДР не є безпосередньою причиною настання суспільно-небезпечних наслідків, а отже, у причинному зв`язку з наслідками, що настали, воно не перебуває. Стан алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує його покарання у відповідності до ст. 67 КК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.02.2012 у справі №5-28 кс11, та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі за №682/956/17.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 заперечував факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння ДТП.
Вирішуючи питання щодо стану, в якому перебував обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи 23.02.2021 автомобілем «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.Кільцевій зі сторони проспекту Миру в напрямку вулиці 1-го Травня в м.Чернігові, з метою встановлення наявності чи відсутності обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують його покарання, суд приймає до уваги наступне.

Алкогольне сп`яніння - це психічний стан людини, який виникає внаслідок вживання алкогольних напоїв (алкогольної інтоксикації), що призводить до фізіологічних, психічних, вегетативних і неврологічних розладів.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2019 у справі №571/1436/15-к зазначив, що Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 N 400/666 та наказ Міністерства охорони здоров`я України від 27 грудня 1999 року N 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)» були прийняті відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними». Ці нормативно-правові акти не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Крім того, норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України. До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 643/20474/15-к від 11.02.2020.

Згідно з карткою виклику швидкої медичної допомоги від 23.02.2021 №367 було здійснено виклик ШМД, причина виклику - погано водію (після ДТП). Згідно із картою виїзду швидкої медичної допомоги №0367 від 23.02.2021 на вул. Кільцева, район дачних ділянок здійснено виїзд бригади у складі фельдшерів Храмець, Ушенін, водій ОСОБА_20 , у ОСОБА_3 зафіксовано запах алкоголю з порожнини рота, від проведення тесту на алкоголь у приймальному відділенні та на місці події відмовився.

Відповідно до листа генерального директора КНП «Чернігівська міська лікарня №2» від 03.03.2021 за №01-04/446 вбачається, що громадянин ОСОБА_3 , 1992 року народження, був доставлений до приймального відділення для встановлення стану алкогольного сп`яніння 23.02.2021 о 21 год 30 хв. Від обстеження на Алкотестері відмовився. Складений протокол огляду особи на стан алкогольного сп`яніння №1739.
Згідно із протоколом огляду особи на стан алкогольного сп`яніння №1739 від 23.02.2021, складеного лікарями КНП «Чернігівська міська лікарня №2» ЧМР, 23 лютого 2021 року о 21 год 30 хв. було проведено огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до інформації, що міститься у даному протоколі, лікарями було констатовано, що зовнішній вигляд обстежуваної особи видимі ділянки поранень чи пошкоджень відсутні. Поведінка обстежуваної особи метушлива, настрій нестійкий, скарги на біль в ділянці живота. Стан свідомості в місці, часі та просторі орієнтується добре. Вегетативно-судинні реакції гіперемія обличчя. Тремтіння пальців рук. Відомості про вживання алкоголю не заперечував, що вживав алкоголь сьогодні. Від використання технічних засобів відмовився. Висновок за результатами огляду алкогольне сп`яніння клініка. З результатами огляду згоден.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський ОСОБА_21 показав, що під час патрулювання 23.02.2021 близько 20 години надійшов виклик про ДТП на вулиці Кольцевій. Їхали на місці ДТП хвилин 10. Спочатку побачив автомобіль, біля нього було двоє чоловіків. Півень повідомив, що він водій, з ним в автомобілі також був пасажир. В автомобілі мались пошкодження розбите лобове скло і передня права частина. Водій повідомив, що він збив жінку. Було темно, вулиця не освітлювалась. На узбіччі були кучугури снігу, тіло лежало за цими кучугурами. Був видимий тротуар. Сніг втоптаний. Була ожеледиця, але снігу не було. Він (свідок) залишився біля водія, а двоє його напарників поліцейських пішли до жінки, де вже була швидка допомога. Водій розпитував про обставини ДТП, він повідомив, що жінка йшла по обочині, він її зачепив. Перша карета швидкої медичної допомоги, констатувавши смерть жінки, поїхала. На місці пригоди водій сильно нервував, метушився. Через деякий час приїхали родичі водія його дружина, якась жінка та чоловік. Всі вони спілкувались в стороні. Чоловік спочатку спілкувався із кимось по телефону, потім із Півнем. І раптово Півень впав в сніг і наче втратив свідомість, пішла піна з рота, він увесь трясся. Його родичі викликали швидку, яка його забрала на ношах. До приїзду швидкої водій лежав хвилин 10. Жінка стала сувати йому пальці в рот, поливати в рот водою. Поки був поруч із ОСОБА_22 , то він ОСОБА_23 на стан здоров`я не жалівся. Він ходив, присідав, вставав, у нього були сльози. Друга карета швидкої допомоги намагалась його оглянути на місці, але не вийшло. Освідування водія на стан сп`яніння не проводилось, бо останнього шпиталізували. На місці ДТП всі були у масках. Щодо того, чи перебував водій у стані алкогольного сп`яніння, пояснив, що він перехворів у грудні, всі запахи у нього були притуплені. Втім, є певні ознаки наявності у особи сп`яніння, і вони були наявні у водія, хоча і була стресова ситуація.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка фельдшер виїзної бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_24 пояснила, що в той день працювала разом з фельдшером Ушеніним та водієм ОСОБА_20 у складі виїзної бригади №7, отримали виклик з приводу поганого стану водія після ДТП. Це було десь на вул. Кільцевій. Приїхавши на місце побачили, що справа від дороги на снігу лежав чоловік, біля нього були напевно родичі жінка та чоловік, жінка назвалась дружиною, а чоловік - батьком. У водія були нібито судоми, але за їх характером це не було схоже на судоми. Батько сказав, що раніше у пацієнта були проблеми із серцем. Поклали на ноші та занесли в машину для подальшого огляду. Намагались зробити кардіограму, але не дуже було вдало, бо пацієнт притискав до себе руки і ноги. Родичі також казали, що він скаржився на болі в грудній клітці та животі, тому вирішили госпіталізувати до політравми до другої міської лікарні для постановки точного діагнозу. Дружина також була в кареті швидкої медичної допомоги. У лікарні пацієнта відвезли на каталці у кімнату для огляду, а вона (свідок) пішла у приймальний кабінет для оформлення документації передачі пацієнта. Оглядали невропатолог, хірург. Вони свою патологію виключили. Коли повернулась в кабінет прийому пацієнтів, то на підлозі вже були блювотні маси. На місці події запах алкоголю від особи не відчула, можливо тому, що була у масці, а можливо тому, що пацієнт не йшов на контакт, хоча і був в свідомості, спілкування з ним не було тривалим. Після того, як приїхали до лікарні, і як відбулось блювання, то запах алкоголю був. В її присутності водієві не пропонували проходити тест на алкоголь, проте в кімнаті огляду лікарі, які його оглядали, сказали, що від проходження тесту він відмовився. Лікар -невропатолог, яка більш тісніше оглядала водія, запитала її (свідка) про те, чи не помітили того, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і повідомила, що відчула запах алкоголю і буде писати, що є підозра на алкогольне сп`яніння. Щодо ознак алкогольного сп`янінні у водія, то свідок пояснила, що у кожної людини ознаки різні. У водія під час нетривалого спілкування таких ознак як почервоніння обличчя, очей, тремтіння рук не помітила, але коли в лікарні були вже блювотні маси, то в кімнаті відчутний був запах алкоголем.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка фельдшер виїзної бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_25 пояснив, що в той день працював у складі виїзної бригади №7 разом із фельдшером ОСОБА_26 та водієм ОСОБА_20 . Обвинуваченого пам`ятає. Приблизно о 21 годині надійшов виклик, вже була темна пора доби. На місці події освітлення не було, було темно. Приїхавши побачив чоловіка, який лежав на відвалі снігу та багато людей навколо. Чоловік казав, що у нього все болить і серце також. На ношах перенесли чоловіка в автомобіль, де і проводили обстеження. Травми не вдалось встановити. На місці робили кардіограму, але вона виходила нечітка, бо чоловіка трусило. Прийняли рішення відвезти його до другої міської лікарні на додаткове обстеження. З водієм не спілкувався. Потім заходив до кімнати огляду, бачив блювотні маси із специфічним запахом, який був схожий на запах алкоголю, але сказати точно, чи це дійсно був алкоголь він не може. Поряд була дружина пацієнта.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_27 пояснив, що працює водієм екстреної медичної допомоги. 23.02.2021 заступив у нічну зміну. Отримали виклик на вулицю Кільцева к водію, який збив пішохода. Він зупинив карету швидкої на узбіччі. На снігу лежав чоловік. В бригаді було двоє фельдшерів ОСОБА_28 та ОСОБА_25 , які сказали, що будуть реанімувати водія в лікарні. Він дістав ноші, допоміг загрузити водія до машини та повезли його в другу міську лікарню. В лікарні пацієнта супроводжують фельдшери. Він як водій згодом пішов за ношами. В кабінеті були ОСОБА_26 та ОСОБА_29 . З ними були жінка та чоловік. На підлозі він бачив блювотні маси, від яких йшов запах алкоголю, проте кому вони належать не знає. Ознак сп`яніння у водія не бачив, бо був у масці і водій не ходив.

Згідно п. 8 ч. 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що як водій знає правила дорожнього руху, згідно із якими встановлено обов`язок водія в разі скоєння ДТП пройти огляд на визначення стану сп`яніння, саме тому він наступного дня самостійно звернувся до лікарні для визначення стану сп`яніння.
Згідно із випискою №299 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (самозвернення по заяві) 24.02.2021 о 10 год 40 хв. ОСОБА_3 тверезий.

Отже, виписка, складена за результатами самостійного звернення ОСОБА_3 до лікарні наступного дня після ДТП для визначення стану сп`яніння є неналежним доказом, а тому не приймається судом до уваги.

У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні покази свідків, узгоджені з документами, є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність факту перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом на момент скоєння ДТП.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема, ч.2 ст.286 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Отже, виходячи з норм ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, є суспільно небезпечним та відноситься до категорії тяжких злочинів. Внаслідок вчиненого злочину загинула людина, що є невідворотним наслідком.

Згідно з п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, який призвів до загибелі людини; скоєний ним злочин є необережним, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у вчиненні злочину визнав частково, частково відшкодував завдану шкоду потерпілій, працює, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, суд вважає необхідним врахувати думку потерпілих, які просили призначити покарання у виді позбавлення волі у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті, яка хоча і не є вирішальною, але повинна враховуватися із іншими обставинами провадження (позиція ВС у справі за №742/584/18 від 21.02.2019).

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 висловлював щирий жаль із приводу факту скоєння ним злочинних дій та засуджував свою поведінку, що виразилось у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілих, часткове відшкодування потерпілій моральної шкоди.

Суд вважає, що факт щирого каяття особи в скоєнні злочину знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, оскільки обвинувачений неодноразово повідомляв, що кається у скоєному, визнавав свою вину і повідомляв про намір відшкодувати завдану шкоду в розмірі 100 000 грн кожному потерпілому, а відтак суд вважає за необхідне врахувати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.

З врахуванням характеру та ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують, обтяжують покарання,особу обвинуваченого та його відношення до скоєного злочину, позицію потерпілих, висновок органу пробації, а також вимоги ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286, 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винуватого додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Факт наявності у ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами підтверджується копією посвідчення водія серія НОМЕР_3 .

На виконання вказаних вимог закону, суд враховує факт порушення ОСОБА_3 двох пунктів Правил дорожнього руху, наслідком яких є заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_9 , перебування під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також з урахуванням позиції потерпілих в судовому засіданні, які наполягали на позбавленні права керування транспортним засобом,тому застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Дане покарання, як основне, так і додаткове, на думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілих.

Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Суд не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України, зважаючи на те, що це не ґрунтується на положеннях ст.50, 65 КК України, оскільки не відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і, таке покарання не є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, водієм, який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, виключає застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях (постанови Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 484/3291/16-к, від 19 березня 2019 року у справі № 393/409/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 384/110/18, від 3 вересня 2019 року у справі № 166/753/17).

Відсутні підстави і для застосування ст. 69, 69-1 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому остання просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 500 000 грн моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, в якому останній просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 500 000 грн моральної шкоди.

Моральну шкоду потерпілі обґрунтовують моральними стражданнями, які вони перенесли внаслідок втрати матері та дружини, фізичним болем та душевними стражданнями, моральними переживаннями, порушенням нормальних життєвих зв`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільні позови про стягнення моральної шкоди на користь потерпілих визнав частково, та просив суд врахувати, що оцінка моральних страждань в сумі 500 000 грн. є занадто високою, погоджується сплатити по 100 000 грн. кожному потерпілому.

Згідно із ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно із ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи обґрунтованість заявленого потерпілим розміру моральної шкоди в сумі 500 000 грн, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч. 3 ст.23 ЦК України саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди. При цьому законодавець встановлює лише загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні цього питання: залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з урахуванням вимог розумності і справедливості. Тобто визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди складає предмет оцінної діяльності суду.

Зазначені правові висновки щодо визначення розміру моральної шкоди констатовані в постановах Верховного Суду від 09.04.2020 (справа №127/21014/17), від 06.02.2019 (справа №718/447/16-ц), від 26.02.2020 (справа №372/4399/15-ц).

Суд враховує, що моральна шкода потерпілим завдана внаслідок смерті близької людини, а саме матері та дружини, в результаті ДТП, та при визначенні розміру шкоди керується характером страждань потерпілих.

На підставі аналізу наведених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що заявлений потерпілими розмір моральної шкоди в сумі 500 000 грн. є завищеним, та оцінює завдану потерпілим моральну шкоду в грошовому розмірі в сумі 300 000 грн. кожному. Такий розмір грошового відшкодування, на думку суду, є співрозмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілих.

Також суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 сплачено 24800 грн, а тому цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 275 200 грн.

Клопотань про залучення до участі співвідповідача а саме АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» відповідно до поліса №АР/ 4569792 якої автомобіль «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди, був застрахований, не надходило. Тому суд приходить до висновку про стягнення розміру заподіяної моральної шкоди виключно з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати відповідно до ч.2 ст.124 КПК України за проведення експертиз в сумі 3988 гривень 16 копійок.

Суд не вбачає підстав для скасування арешту з майна обвинуваченого, що накладений ухвалою слідчого судді Новозавоського районного суду м.Чернігова від 11.03.2021 на автомобіль «Renault Megan Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , адже суд частково задовольнив цивільні позови і арешт автомобіля, власником якого є обвинувачений, забезпечить виконання судового рішення в частині відшкодування потерпілим шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 275 200 (двісті сімдесят п`ять тисяч двісті) грн моральної шкоди.

В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 300 000 (триста тисяч) грн моральної шкоди.

В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3988 гривень 16 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- взуття трупа, тачку потерпілої повернути потерпілим.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1