Провадження 1-кп/522/420/22
УХВАЛА
в порядку ст. 331 КПК України
27 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,
захисники - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України, ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України
Під час судового засідання, суд ставить на розгляд сторін питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки існують підстави вважати, що обвинувачені можуть порушити покладені на них процесуальні обов`язки .
Захисники, заперечили проти продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , підтримали думку захисників.
Суд, розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді утримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Суд зобов`язаний до спливу продовженого строку повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 393 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років.
Як судом було зазначено раніше, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 дає підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати потерпілих, свідків, з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення. З моменту вирішення питання про доцільність продовження строків, жоден ризик не зменшився і не відпав.
Також відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд бере до уваги той факт, що у ОСОБА_3 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він неодружений, місця роботи немає, викладене вище свідчить про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.
Як судом було зазначено раніше, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 дає підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впливати потерпілого, свідків, з метою зміни ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення. З моменту вирішення питання про доцільність продовження строків, жоден ризик не зменшився і не відпав.
Також відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд бере до уваги той факт, що у ОСОБА_4 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він неодружений, місця роботи немає, викладене вище свідчить про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.
При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченим не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд дотримуючись положення 331 КПК України, приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
Керуючись ст.ст. 331, 372, 132, 176-178, 182-183, 193-194, 196-197 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 березня 2022 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 березня 2022 року.
Розмір раніше визначеної застави обвинуваченим залишити без змін.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для відома.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_9