Справа № 199/8500/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новотроїцьке, Волновахського району, Донецької області, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке надійшло до суду 01.11.2021 року, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Так, 30.10.2021 року близько 12:05 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 511, побачив припаркований біля проїжджої частини легковий автомобіль марки «Opel», модель «Combo», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить та перебуває у фактичному користуванні потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Opel», модель «Combo», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 30.09.2021 року, близько 12:25 годин знаходячись біля магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. № 511, ОСОБА_5 діючи умисно, підійшов до водійського місця вищевказаного автомобіля з лівої сторони та побачивши, що водійські двері автомобіля не зачинені, сів за кермо легкового автомобіля марки «Opel», модель «Combo», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить та перебуває у фактичному користуванні потерпілого ОСОБА_8 , після чого, перебуваючи у салоні вищевказаного автомобіля, побачив в замку запалення ключ, та використовуючи його, завів двигун автомобіля.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 знаходячись за кермом автомобіля марки «Opel», модель «Combo», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, почав рух на вказаному автомобілі по вулицям міста Дніпра та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч волі потерпілого

ОСОБА_8 , незаконно заволодів належним останньому транспортним засобом легковим автомобілем марки «Opel», модель «Combo», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуються за ч.1 ст.289 КК України.
30.10.2021 року о 13:00 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

31.10.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , від 30.10.2021;

-протоколом огляду місця події від 30.10.2021;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.10.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.10.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.10.2021;

-речовим доказом, а саме автомобілем марки «Opel», модель «Combo», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору;

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, від 30.10.2021 року.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Також, враховуючи п.4, п.5, п.7 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є наявність постійного місця роботи, майновий стан, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність у підозрюваного родини та утриманців. Так, у підозрюваного ОСОБА_5 нестабільний майновий стан, так як він не має постійного місця роботи, відсутні міцні соціальні зв`язки, не має родини та утриманців, мешкає за межею м. Дніпра.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, а також розуміючи те, що йому може загрожувати покарання за вчинений ним корисливий злочин у виді позбавлення волі, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, або під дією іншого обраного йому запобіжного заходу, є ризик того, що він може впливати на свідків та потерпілого, оскільки вина підозрюваного підтверджуються їхніми показами.

Крім цього, відповідно до п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного доходу та офіційного місця працевлаштування, та вчинивши корисливий злочин.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, а ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, та після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний з місця скоєння кримінального правопорушення втік, та його було затримано майже за 50 км від міста Дніпра.

Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи в суспільстві, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу згідно із п.п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України неможливо, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним законодавством, та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства, тому слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки заявлені ризики достатнім чином не мотивовані, просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , вважаю відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, виходячи із наступного.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-р/2017 від 23 листопада 2017 року, тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 КПК України).

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. Так, вказана норма забороняє переміщати тягар доведення необхідності звільнення на особу, щодо якої вирішується питання про позбавлення її волі.

Крім цього, у рішеннях Європейського суду з прав людини "Харченко проти України" (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), "Белевицький проти Росії" (п.п.111-112 рішення ЄСПЛ від 1 березня 2007 року) зазначено, що слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним з найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема йдеться про застосування домашнього арешту), у багатьох випадках навіть не розглядається.

Європейським судом з прав людини у справах «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції», «Смирнов проти Росії» визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушення громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Однак всупереч викладеному, органом обвинувачення не надано жодних вагомих доказів, які б посвідчували факти можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення дій для перешкод кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не досяг пенсійного віку та не має підтверджених медичними документами тяжких або хронічних захворювань;

4) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців;

5) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має постійного джерела доходу;

8) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Європейським судом зазначається, що у всіх випадках, коли ризик ухилення підозрюваного (обвинуваченого) від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного (обвинуваченого) має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року).

У той же час, під час розгляду клопотання, не доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам. Доказів необхідності застосування до підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу і неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, прокурором не наведено.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком ЛКК Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 15.06.2021 року №216 про стан здоров`я хворого, ОСОБА_5 має діагноз: шизофренія, параноідна форма, стан ремісії.

У цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за доцільне застосовувати до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ризикам кримінального провадження можна запобігти, застосувавши відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, ч.4 ст.194, ст.ст. 195, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, без дозволу слідчого, прокурора або суду строком до 30.12.2021 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати до слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за першою вимогою.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 30.12.2021 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1