ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/123/22 Доповідач: ОСОБА_1
н/п 1-кс/643/4460/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0002512 від 13.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 121 КК України, -
встановила:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002512 від 13.10.2021 задоволено частково.
З метою збереження речових доказів накладено арешт на майно, яке було вилучено 13.10.2021 в ході особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України, та в ході відібрання зразків букального епітелію, змивів з долоней та пальців обох рук, відбитків пальців лівої та правої руки, а також долонь, а саме на: куртку шкіряну коричневого кольору; чоботи коричневого кольору; светр сірого кольору; бейсболку сірого кольору; джинси синього кольору; ватну паличку зі зразками букального епітелію ОСОБА_6 , поміщену у паперовий конверт; медичний бинт зі змивами з долоней та пальців обох рук ОСОБА_6 ; дактилокарту з відбитками пальців лівої та правої руки, а також долонь ОСОБА_6 .
Зберігання майна визначено відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.
У накладенні арешту на мобільний телефон торгової марки Nokia TA 1283, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , з сім картами мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 та мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 - відмовлено, та негайно повернуто володільцю відповідну частину тимчасово вилученого майна.
Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 скасувати повністю; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0002512, відомості про яке внесено до ЄРДР від 13.10.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 121 КК України відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що відповідно до штемпеля канцелярії Московського районного суду м. Харкова, клопотання про арешт майна було отримано 19.10.2021. Саме клопотання датоване 14.10.201 та надійшло до суду не у поштовому конверті, а у пакеті доставки ФОП ОСОБА_9 . При цьому, адвокат звертав увагу на те, що відправником такого пакету зазначено не Салтівську окружну прокуратуру, а ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.
У зв`язку із вказаним у сторони захисту виникли обґрунтовані сумніви щодо направлення поданого клопотання саме 14.10.2021, з огляду на те, що стороною обвинувачення не надано до слідчого судді підтвердження того, що ФОП ОСОБА_9 є належним оператором поштового зв`язку та має право на прийняття та пересилання поштової кореспонденції. Також, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження відправлення такого клопотання саме 14.10.2021 опису вкладення, чеку про оплату послуг кур`єрської доставки, яка б могла підтвердити точний час прийняття пакету кур`єром. В той же час на паперовій бирці, яка прикріплена до конверту, не зазначено ПІБ особи яка його прийняла, точного часу прийняття, а також опису вкладення. Більше того, на вказаній паперовій бирці відсутні відбиток календарного штемпеля та/або штрихкодовий ідентифікатор, який би давав змогу впевнитися у дійсності такого відправлення саме 14.10.2021.
Зважаючи на те, що сторона обвинувачення не довела за допомогою належних та допустимих доказів, що клопотання про арешт майна до закінчення визначеного строку здано на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, то сторона захисту просила відмовити у поданому клопотанні.
Крім того, сумніви щодо дійсної дати прийняття пакету з документами викликає і той факт, що клопотання по арешт майна підписано одноособово прокурором Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , в той час коли на паперовій бирці, яка прикріплена до пакету в якості суб`єкта відправлення вказано ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області. Більше того, питання викликає і той факт, що вказаний пакет було прийнято у посадових осіб кур`єром 14.10.2021, тобто у день, який був вихідним.
Щодо невідповідності висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, адвокат ОСОБА_7 зазначав, що прокурор у поданому клопотанні просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення особистого обшуку під час затримання підозрюваного 13.10.2021, в порядку статті 208 КПК України, а саме: на мобільний телефон; одяг підозрюваного; відібрані біологічні зразки.
Разом з тим, у поданому клопотанні прокурор тільки формально стверджує про те, що вказані речі мають відношення до кримінального провадження. Стороною обвинувачення не було проведено жодного огляду речей після їх вилучення, що фактично унеможливлює ідентифікацію на них можливості збереження будь-яких слідів кримінального правопорушення, а тому твердження про їх потенційне доказове значення у вказаному кримінальному провадженні є необґрунтованим.
Що ж стосується біологічних зразків, то долучені копії протоколів проведення процесуальних дій з їх відібрання взагалі не зрозуміло чи стосуються вказаного кримінального провадження, адже датовані 30.12.2020, тобто дати, яка була за 10 місяців до початку вказаного кримінального провадження. Також незрозумілим залишається і те, яким чином сторона обвинувачення збирається використовувати їх в подальшому та які конкретні експертні дослідження призначати.
Висновок слідчого судді про доведеність доказового значення вилученого під час обшуку майна є не тільки передчасним, а й таким, що не ґрунтується на тих матеріалах, які надані стороною обвинувачення.
Крім того, адвокат ОСОБА_7 в обґрунтування доводів щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що ухвала слідчим суддею була постановлена без виклику сторони захисту, текст ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 представником власника майна була отримана тільки 25.10.2021.
Доводи клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 колегія суддів вважає поважними та такими, що підлягають задоволенню.
Повідомлені належним чином про день та час розгляду апеляційної скарги учасники судового провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися.
Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі учасників провадження, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002512 від 13.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 1 статті 121 КК України.
Відомості до ЄРДР внесені за фактом того, що 13.10.2021 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 13.10.2021 близько 13:58 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з хуліганських спонукань, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням розкладного ножа (ЖЄО №41908 від 13.10.2021), а також за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, внесеного до ЄРДР 13.10.2021, з коротким викладом обставин 13.10.2021 о 15:06 до чергової частини Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від лікаря БШМД №706 Колотило про те, що з адреси: АДРЕСА_1 до ХМКЛШНМД був госпіталізований громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з попереднім діагнозом: проникаюча рана живота, алкогольне сп`яніння. (ЖЄО №41913, №41917 від 13.10.2021)».
При зверненні з клопотанням про арешт майна прокурор посилався на те, що у даному кримінальному провадженні 13.10.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину. В ході затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_6 та у останнього були вилучені: мобільний телефон торгової марки Nokia TA 1283, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , з сім картами мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 та мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 ; куртку шкіряну коричневого кольору; чоботи коричневого кольору; светр сірого кольору; бейсболку сірого кольору; джинси синього кольору.
Крім того, 13.10.2021 у ОСОБА_6 було відібрано зразки букального епітелію на ватну паличку, яку поміщено до стерильного пасерованого пакету, змиви долонь та пальців рук на медичний бинт, який поміщено до паперового пакету, відбитки пальців лівої та правої руки, а також долонь на дактилокарту, з метою проведення молекулярно-генетичної, судово-медичної, судово-дактилоскопічної експертиз.
Постановою старшого слідчого СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 13.10.2021 вилучені в ході особистого обшуку затриманого в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі та предмети, а також відібрані у підозрюваного ОСОБА_6 біологічні зразки (зразки букального епітелію, змиви з долонь обох рук, відбитки пальців рук та долонь) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002512 від 13.10.2021.
Прокурор зазначав, що вилучене майно містить на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з цим буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, необхідне для проведення відповідних судових експертиз, тому з метою його збереження, позбавлення можливості його знищення або переховування, необхідно накласти на нього арешт.
Задовольняючи частково клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя погодився із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту на куртку шкіряну коричневого кольору; чоботи коричневого кольору; светр сірого кольору; бейсболку сірого кольору; джинси синього кольору; ватну паличку зі зразками букального епітелію ОСОБА_6 , поміщену у паперовий конверт; медичний бинт зі змивами з долоней та пальців обох рук ОСОБА_6 ; дактилокарту з відбитками пальців лівої та правої руки, а також долонь ОСОБА_6 , оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування, при цьому прокурором наведено достатнє обґрунтування на підтвердження наявності на вилученому майні слідів кримінального правопорушення, та інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що потребує подальшого дослідження, шляхом проведення відповідних експертиз, та дійшов висновку, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню; застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна у визначеній частині, виходячи з наступного.
Пунктом сьомим частини 2 статті 131 КПК України визначено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно вимог пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора відповідає вимогам пункту 3 частини 2 статті 171 КПК України, оскільки містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном, а вилучене майно відповідає вимогам статті 98 цього Кодексу щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що на час вирішення питання про арешт зазначеного прокурором у клопотанні майна існували правові підстави для арешту майна з огляду на те, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, доказів, які б вказували на безпідставність вилучення майна під час розгляду даного клопотання не встановлено.
Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , щодо пропуску прокурором строку на звернення з клопотанням про арешт майна, відсутності відповідних доказів належного направлення поштового відправлення, а також не доведеності стороною обвинувачення необхідності арешту вилученого майна, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зазначені доводи були предметом дослідження слідчим суддею, їм була надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави суду апеляційної інстанції прийти до висновку про відсутність правових підстав у накладенні арешту на вилучене майно, відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, -
п о с т а н о в и л а:
Задовольнити клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку та поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2021.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий -
Судді: