ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/270/21 Номер провадження 11-кп/814/367/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000236 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пацали та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, на підставі ст.89 КК України такий, що не має несудимості,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.2 ст.289 КК України на 5 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 5 років 5 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 3734,79 грн витрат за проведення судових експертиз.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 02 липня 2021 року близько 02 год., проникши на огороджену та охоронювану територію ТОВ «Баришівська зернова компанія» по вул.Тупікова, 1, в с. Пізники Лубенського району Полтавської області, незаконно заволодів автомобілем «Камаз-55102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 172388,40 грн, що належить цьому ж товариству.
Крім того, 07 серпня 2021 близько 15 год. обвинувачений повторно, перебуваючи поряд з господарством ОСОБА_9 , розташованого за адресою: вул. Острівська, 1, в цьому ж селі, розбив рукою скло водійських дверей автомобіля «Лада-Нива», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Баришівська зернова компанія», проник до салону, вирвав панель замка запалення та намагався за допомогою електричних проводів запустити двигун, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду та призначити підзахисному покарання із застосуванням ст.69 та ст.75 КК України.
При цьому зазначає, що ОСОБА_8 визнав вину, щиро розкаявся, а потерпілі пробачили обвинуваченого та не наполягали на призначенні суворого покарання.
Звертає увагу на особу підзахисного, який на підставі ст.89 КК України є таким, що не має несудимості, має хворобливий стан психіки та потребує періодичного лікування.
Стверджує, що злочини обвинувачений вчинив під час психологічний розладів.
З огляду на викладене, вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.2 ст.289 та ч.3 ст.15 і ч.2 ст.289 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.
Призначене судом покарання визначене в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого у даному випадку кримінальним законом, відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочину та незакінченого замаху на його вчинення, даним про його особу та обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі і тим, які зазначені у апеляційній скарзі, відповідає вимогам ст.65, ст.50, ч.3 ст.68, ч.1 ст.70 КК України та є справедливим.
При цьому суд обґрунтовано не застосував додаткове покарання у виді конфіскації майна з огляду на відсутність у діях обвинуваченого корисливого мотиву і належним чином мотивував такі висновки.
Доводи захисника про можливість пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ст.69 КК України та звільнення від його відбування в випробуванням на підставі ст.75 цього Кодексу є непереконливими.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Як правильно встановив суд, поведінка ОСОБА_8 під час провадження у суді першої інстанції не мала ознак її критичної оцінки, свідчила про намір уникнути несприятливих правових наслідків і не підтверджувала щирого каяття.
З огляду на відсутність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи обставину, яка його обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд обґрунтовано зазначив про відсутність визначених законом підстав для застосування цих приписів закону при призначенні покарання ОСОБА_8 .
За правилами частини першої статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Мотивуючи рішення про необхідність призначення реального покарання у виді позбавлення волі, місцевий суд належним чином урахував, зокрема, ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також дані про особу винного, який характеризується як такий, що схильний до правопорушень, офіційно не працює.
Всупереч доводам захисника, думка потерпілого може враховуватись судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною, а тому сама по собі не є підставою для задоволення апеляційних вимог сторони захисту.
Не знайшло свого підтвердження і посилання адвоката на те, що злочини обвинувачений вчинив під час психологічних розладів.
Адже, як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №364 від 10 вересня 2021 року, ОСОБА_8 на даний час та у період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає, як і не знаходився у стані тимчасового розладу психічної діяльності, не виявляв ознак недоумства, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що не позбавляло і позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Також суд встановив, що ОСОБА_8 протягом останніх трьох років за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.
Не залишив поза увагою місцевий суд і досудову доповідь органу пробації про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також небезпеки як для суспільства, та і для окремих осіб.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду про відсутність визначених законом підстав для застосування в даному випадку при призначенні покарання ОСОБА_8 положень ст.69 та ст.75 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4