Справа № 630/1081/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2021 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин Харківської області, клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 10.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 14.12.2021 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 09.12.2021 слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 в ході огляду місця події, а саме: посвідчення водія «Серія НОМЕР_1 » (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.04.2021, дійсне до 27.04.2023 з вилученням та подальшим зберіганням в матеріалах кримінального провадження, оскільки вказане майно має суттєве значення як речового доказу та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказано майна.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 09.12.2021 екіпажем патрульної поліції 0312 на стаціонарному посту поліції «Пісочин», що знаходиться за адресою: вул. Полтавське шосе, смт. Пісочин, Харківського району, Харківської області зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки посвідчення водія на своє ім`я з ознаками підробки (матеріал ЖЄО 8227).

09.12.2021 слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 ОСОБА_4 було проведено огляд місця події, в ході якого вилучено посвідчення водія «Серія НОМЕР_1 » (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.04.2021, дійсне до 27.02.2023.

10.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000189 внесені відомості начальником СД ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Постановою начальника СД відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 10.12.2021 вилучене водійське посвідчення «Серія НОМЕР_1 » з ознаками підробки на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.04.2021, дійсне до 27.04.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000189 від 10.12.2021.

Під час досудового розслідування необхідно провести судово-технічну експертизу вищевказаного посвідчення водія.

Прокурор подала до суду заяву, в якій підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні, просила розглянути клопотання без її участі.

Особа, у якої вилучено посвідчення водія ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Як вбачається з наданих матеріалів справи, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 від 10.12.2021 здійснюється за фактом виявлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 з ознаками підробки.

Разом із тим, до матеріалів клопотання не додано належних доказів того, що було вчинено кримінальне правопорушення, в матеріалах клопотання відсутні відомості про стверджуваний факт реєстрації посвідчення водія із вказаними вище серією та номером за іншою особою. При цьому, рапорт працівника поліції не є належним підтвердженням цього факту.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», рішенні від 14 лютого 2008 року «Кобець проти України» (заява №16437/04) , рішенні від 04 вересня 2014 року «Рудяк проти України» (заява №40514/06) , неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На думку слідчого судді, сумнівний характер наведених у клопотанні доводів та долучених до нього доказів, відсутність належних доказів, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 09.12.2021 слідчим СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 в ході огляду місця події, а саме: посвідчення водія «Серія НОМЕР_1 » (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.04.2021, дійсне до 27.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000189 від 10.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 09 грудня 2021 року посвідчення водія «Серія НОМЕР_1 » (з ознаками підробки) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 27.04.2021, дійсне до 27.04.2023, яке було поміщено до спеціального сейф-пакету № 7161376 негайно повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1