ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

м. Фастів Київська область 28 жовтня 2021 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 поданої в інтересах ОСОБА_5 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 з скаргою на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що у липні 2021 року ОСОБА_5 звернулась до Офісу Генерального прокурора із заявою про злочин, виклавши в ній обставини, що громадянин ОСОБА_6 скої щодо неї злочин, передбачений ст. 190 КК України. Вказану заяву про злочин було скеровано за підслідністю до Фастівського РУП ГУНП в Київській області. 04.10.2021 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження стало відомо, що постановою від 17.08.2021 року кримінальне провадження № 0000223 від 14.08.2021 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає, постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, незаконною, передчасною, належним чином необґрунтованою та такою, що винесена без всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а тому просить скасувати дану постанову.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в скарзі.

Прокурор, дізнавач в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, будь-яких заяв про розгляд справи надано не було.

В силу ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення дії, чи бездіяльність яких оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши письмові матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000223 від 14.08.2021 року прихожу до наступного.

Відповідно до норм ст. 303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування в тому числі і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є заявником у вищевказаному кримінальному провадженні, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На підставі Постанови начальника СД ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 17.08.2021 року було закрито кримінальне провадження № 0000223 від 14.08.2021 року.

З оскаржуваної постанови, вбачається що дане кримінальне провадження перебувало у проваджені СД ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області. Відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_5 від 13.08.2021 року, про те, що у вересні 2020 року наглядно знайомий чоловік, зловживаючи довірою заявниці, під приводом допомоги у здійсненні покупки автомобіля, заволодів грошовими коштами в сумі 5000 дол. США.

За результатами досудового розслідування 17.08.2021 року начальником СД ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 17.08.2021 року, яка є предметом скарги вбачається, що провівши досудове розслідування та встановивши фактичні обставини події, дізнавач дійшов висновку, що в даному випадку відсутній склад кримінального проступку, а саме відсутній предмет кримінального проступку, який є обовязковою факультативною ознакою кримінальних проступків проти власності. За таких підстав дізнавачем зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у звязку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні пдлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

В постанові дізнавача сектору дізнання про закриття кримінального провадження необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З матеріалів кримінального провадження взагалі відсутні докази про проведення будь-яких слідчих дій в рамках даного кримінального провадження.

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що висновок дізнавача про закриття кримінального провадження необгрунтований, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.303,304,309,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Постанову начальника СД ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 17.08.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000223 від 14.08.2021 року скасувати.

Ухвала в порядку ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1