Провадження № 1-в/127/522/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 на момент звернення із клопотанням відбув більшу частину покарання, що надає йому можливість звернутися до суду з вказаним клопотанням. Крім цього, засуджений ОСОБА_4 вказав, що став на шлях виправлення, має декілька заохочень та не має жодних порушень за останній час. Враховуючи вказане та його бездоганну поведінку, засуджений ОСОБА_4 просив суд задоволити клопотання та звільнити його умовно-достроково.
ОСОБА_4 , який приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання підтримав та просив задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Представник ДУ «Вінницька виправна колонія №86» суду вказав, що ОСОБА_4 характеризується негативно та своєю поведінкою не довів виправлення. Зазначив, що адміністрація установи не підтримує клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_4 з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
З клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення та особової справи вбачається, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2015 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі. Початок строку покарання обраховується з 26.09.2015 року.
Враховуючи, що початок строку покарання рахується з 26.09.2015 року, на момент звернення із клопотанням ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень і матеріалів особової справи, щодо ОСОБА_4 протягом строку відбування покарання десять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення, а саме оголошено догану (03.04.2017 року, 13.12.2017 року, 03.07.2018 року, 08.05.2019 року), оголошено сувору догану (10.08.2016 року, 11.04.2017 року, 15.03.2018 року, 18.04.2018 року, 14.05.2019 року), оголошено 5 діб ДІЗО (09.07.2020 року).
Згідно матеріалів особової справи, протягом строку відбування покарання ОСОБА_4 тричі заохочувався, а саме 14.06.2016 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці знято раніше накладене стягнення та наказом №268/ОД-19 від 01.10.2019 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці за 3-ий квартал 2019 року - знято раніше накладене стягнення. Також, відповідно до витягу з наказу начальника державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» до ОСОБА_4 застосовано подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку.
Згідно характеристики від 25.02.2020 року ОСОБА_4 характеризується негативно, режим відбування покарання порушував 8 разів. Під дію ст. 101 КВК України попадав по відбуттю 1/3 строку покарання (23.10.2017 року). Рішенням комісіє установи засудженому відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі яка не стала на шлях виправлення. Також, 08.01.2019 року комісією установи відмовлено ОСОБА_4 в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як особі яка не стала на шлях виправлення.
Крім цього, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2020 року відмовлено ОСОБА_4 в умовно-достроковому звільненні, оскільки відсутні підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване за наявності двох умов: відбуття засудженим ОСОБА_4 не менше 2/3 строку покарання та доведення останнім свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому, для встановлення виправлення засудженого враховується поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання.
З матеріалів справи вбачається, що станом на 23.02.2020 року ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Таким чином, перша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого наявна і виникла вона незалежно від волі особи, а в результаті перебування ОСОБА_4 в установі виконання покарання на підставі вироку суду.
Разом з тим, на переконання суду відсутня інша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а саме доведення засудженим ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що до ОСОБА_4 за період з 10.08.2016 року по 09.07.2020 року десять разів застосовувалися дисциплінарні стягнення серед яких, зокрема, і найсуворіше - 5 діб ДІЗО.
Поряд з цим, за весь період відбування покарання до ОСОБА_4 всього лише тричі застосовувалися заходи заохочення, двома з яких знято раніше накладені стягнення.
Вказані обставини, спершу стали підставою для прийняття комісією установи рішення про відмову засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі яка не стала на шлях виправлення. А в подальшому, 08.01.2019 року, ОСОБА_4 відмовлено в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, як особі яка не стала на шлях виправлення.
Крім цього, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2020 року ОСОБА_4 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки відсутні підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення. При цьому, суд враховує, що після ухвалення вказаного рішення суду до ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у виді 5 діб ДІЗО.
Таким чином, десять дисциплінарних стягнень застосованих до ОСОБА_4 , в тому числі після відмови в умовно-достроковому звільненні, не свідчать про сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_4 і спростовують твердження обвинуваченого про його виправлення.
Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: