21.10.2021
Справа №642/6942/21
Провадження № 1кс/642/3863/21
18 жовтня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , представника заявника- адвоката ОСОБА_3 ,
Підставою для укладення даної угоди стали наступні обставини. Так, ОСОБА_7 , який є заступником Української антипіратської асоціації 30.01.2017 р. було подано заяву на ім`я начальника Слобожанського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України про вчинення злочину, а саме, що інтернет-ресурс на веб-сайті ОСОБА_9 надає можливість користувачам незаконно, без дозволу правовласників, з порушенням законодавства про авторське право і суміжні права, відтворювати і розповсюджувати велику кількість аудіовізуальних творів, права на які належать компаніям, які він представляє. Як встановлено було пізніше слідчим шляхом, зазначений сайт створив і адміністрував він - ОСОБА_4 .
Потерпілим по кримінальному провадженню було визнано юридичну особу - ГО Українська антипіратська асоціація по захисту прав на музичні, аудіовізуальні твори та комп`ютерні програми в особі заступника голови ОСОБА_7 , який надав на підтвердження своїх повноважень як представника юридичної особи Twentieth Centure Fox Film Corporation, а ні ГО Українська антипіратська асоціація», довіреність від її імені.
Скаржник вважає, що слідчий необґрунтовано визнав потерпілим - ГО Українська антипіратська асоціація в особі заступника голови ОСОБА_7 , а ні юридичної особи - Twentieth Centure Fox Film Corporation, інтереси якої на його думку постраждали. Довіреність від Twentieth Centure Fox Film Corporation має ОСОБА_7 , а не ГО Українська антипіратська асоціація, проте вказівка на те, що він у цьому фінальному провадженні представляв інтереси потерпілого-юридичної особи як адвокат цієї компанії - відсутня.
Таким чином, заявник вважає, що в діях ст. слідчого СВ Основ`янського ВП Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 наявні ознаки злочину, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України, а саме перевищення влади або службових повноважень, тобто умисного вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
16.9.2021р. він подав заява про залучення його як потерпілого.
18.10. 2021 р. йому була вручена постанова про відмову у визнанні потерпілим, в якій зазначено, що не встановлено наявності очевидних достатніх підстав вважати, що йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Вважає, що його показання як свідка не є підставою для відмови у визнанні потерпілим.Очевидність та достатність даних про заподіяння шкоди є оціночним поняттям.
Вважає, що постанова за своєю формою була складена всупереч вимогам ст. 110 КПК України, немотивованою, винесеною передчасно.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та його представник а ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримали, пославшись на викладені в скарзі обставини.
Слідчий слідчого відділу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 та прокурор - процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні про дату судового розгляду скарги повідомлені, в судове засідання не з`явились. Слідчий суду надала матеріали кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.
17 вересня 2021 року ОСОБА_4 подав слідчому заяву про залучення його як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, в якій послався на завдання йому шкоди кримінальним правопорушенням
23 вересня 2021 року слідчий ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.
Постановою заступника начальника Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_11 від 06.10.2021 у даному кримінальному провадженні визначена група слідчих у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та старшим групи слідчих визначено слідчого ОСОБА_12 .
Крім того, слідчий ОСОБА_12 послався на те, що науково-психологічно-правові висновки, надані ОСОБА_4 , не можуть бути розцінені як доказ у кримінальному провадженні, оскільки підготовлені особами, які не мають жодного відношення до досудового розслідування і не уповноважені КПК України на надання оцінки обставинам кримінального провадження. Крім того, зазначені документи не є висновками експерта, у розумінні джерела доказів, передбаченого ст. 84 КПК України.
Суд, вислухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в обов`язку прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Водночас, слідчим, в порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, не проаналізував доводи заявника щодо заподіяння завданої йому шкоди, та не надав їм належну правову оцінку у постанові.
Правова оцінка висновку Наукового психологічно-правового висновку Науково-дослідного інституту вивчення проблем злочинності імені академіка В. В. Сташиса Національної академії правових наук, яким ОСОБА_4 обґрунтовує завдання йому моральної шкоди, в оскаржуваній постанові слідчим ОСОБА_5 взагалі не надана, а надана лише в листі слідчого ОСОБА_12 на адресу слідчого судді при розгляді даної скарги, а тому не може бути прийнята судом до уваги, оскільки суд оцінює обґрунтованість та правомірність винесеної постанови.
Інші обставини, на які посилається слідчий ОСОБА_12 у листі на адресу суду, а саме те, що вирок, винесений на підставі угоди про примирення, не скасований за нововиявленими обставинами, що свідчить про відсутність заподіяної шкоди, в оскаржуваній постанові слідчого ОСОБА_5 також не викладені, та належна правова оцінка вказаним обставинам також не надана.
Отже, в оскаржуваній постанові не надана оцінка всім доводам скаржника, тому постанова є передчасною та підлягає скасуванню.
Що стосується вимог в частині зобов`язання слідчого визнати скаржника потерпілим та допитати його як потерпілого суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями ст. 40 КПК України прийняття процесуальних рішень у випадках, передбачених цим Кодексом, віднесено до повноважень слідчого.
Як зазначено у частині 5 вказаної статті слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Виходячи з наведеного, скарга заявника в частині зобов`язання слідчого визнати його потерпілим та провести його допит як потерпілого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.220, 303-307, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1