В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001402 від 25.05.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Сімнадцятого травня 2017 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під приводом продажі чужого автомобіля марки ВАЗ моделі 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, увійшовши у довіру до потерпілого ОСОБА_4 , шляхом обману, виманив у нього грошові кошти в сумі 4 000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 20.10.2021 року, підписаної ним в присутності його захисника ОСОБА_6 , який підтвердив добровільність волевиявлення, ОСОБА_3 згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України, беззаперечно визнає свою вину, згодний на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням у такому випадку його права на апеляційне оскарження вироку.

Окрім того, до обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_5 від 20.10.2021, у якій він зазначає, що цивільний позов ним не заявлявся, матеріальну шкоду йому відшкодовано, не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; обізнаний у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, у разі, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Розгляд кримінального провадження здійснено судом без його фіксування за допомогою технічних засобів відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт з додатками та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) при обставинах, які встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник - адвокат ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу, з обмеженнями щодо оскарження вироку в апеляційному порядку ознайомлений.

На підставі наведеного, оцінивши докази, зібрані під час досудового розслідування, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) доведена повністю, і його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який є таким, що не має судимості, на психіатричному, фтизіатричному та наркологічному диспансерному обліках не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, та прийшов до переконання за можливе призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України на час вчинення кримінального правопорушення, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що на думку суду буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 107, 302, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його

проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1