Справа № 559/2026/17
Провадження № 1-кп/559/11/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000782 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черешнівка, Дубенського району, Рівненської області, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, українця,громадянина України, із середньою освітою, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимого,

- 02.02.2016 року за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

-16.02.2017 за вироком Дубенського міськрайонного суду за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Звільненний від відбуття призначеного покарання за ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.10.2021 року по закінченню іспитового строку.

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Корнин, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою,українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, неодноразово судимого:

- за вироком Дубенського міськрайонного суду від 21.06.2005 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку на 2 роки;

- за вироком Дубенського міськрайонного суду від 10.12.2007 року за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі. 04.11.2009 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 20 днів;

- за вироком Дубенського міськрайонного суду від 02.02.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16.02.2017 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до вимог ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 11.06.2019 року ОСОБА_4 скасовано звільнення від відбуття покарання та направлено засудженого для відбування реального покарання, призначеного за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16.02.2017 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі до установи з питань виконання кримінальних покарань;
-за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 .09.2019 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70,71 КК України до 4 ( чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
та угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2021 року, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимими за вчинення корисливих злочинів, під час того, як судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин за попередньою змовою з ОСОБА_3 .

Так, 08 липня 2017 року, близько 05.00 години ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 , перебуваючи в парку по вул. Майдан Незалежності в м. Дубно Рівненської області, підійшов до ОСОБА_8 , та після короткої розмови обійняв його, в ході чого, розуміючи, що за його діями спостерігає потерпілий, правою рукою дістав з нагрудної кишені сорочки ОСОБА_8 його мобільний телефон марки Samsung GT-C3010 вартістю 188,33 гривень та грошові кошти в сумі 50 гривень, які відразу передав ОСОБА_4 , який в цей час знаходився поруч з ним, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 238 гривень 33 копійки.

30 листопада 2021 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили міру покарання останньому, яке обвинувачений повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Також сторони погоджуються на звільнення від відбування призначеного покарання обвинуваченого ОСОБА_9 в порядку ст.75, 76 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_10 узгодили міру покарання останньому, яке обвинувачений повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.09.2019 та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Потерпілий ОСОБА_8 надав згоду на затвердження укладеної угоди між прокурором та обвинуваченими, про що подав відповідну заяву від 30.11.2021.Жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених немає та в подальшому, мати не буде. Міру покарання обвинуваченим просив призначити відповідно до укладеної угоди.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззастережно визнаючи винність у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені визнають себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у зв`язку з наданням потерпілим згоди на затвердження такої угоди.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 186 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які раніше судимі, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, тому суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.

При цьому суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачені підлягають притягненню до кримінальної відповідальності у виді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 296 гривень 61 копійку підлягають солідарному стягненню з обвинувачених.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0000782, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.09.2019 та остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді 4(чотирьох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 11 червня 2019 року відповідно до вироку Дубенського міськрайонного скуду Рівненської області від 06.09.2019.

До вступу вироку у законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60діб.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 296 гривень 61 копійку.
Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон марки Samsung GT-C3010, що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 - залишити в розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим,, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1