Справа № 738/1224/21
№ провадження 1-в/738/168/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія (№91) клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3
В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у подвійному розмірі.
Клопотання мотивоване тим, що його підзахисний ОСОБА_3 засуджений вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року, який набрав законної сили 18 грудня 2020 року, за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з 25 липня 2017 року.
З огляду на те, що його підзахисний вчинив один із злочинів у період часу з 2016 року по 25 липня 2017 року, з моменту затримання та до конвоювання до установи виконання покарань, з 25 липня 2017 року до 25 березня 2021 року, перебував в слідчому ізоляторі, враховуючи частину 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року за №838-VIII, просить зарахувати ОСОБА_3 вказаний строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Виклад позиції учасників судового провадження.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 25 липня 2017 року по 01 березня 2019 року та з 07 березня 2019 року по 25 березня 2021 року, за виключенням періоду з 02 по 06 березня 2019 року, коли його підзахисний був звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.
Встановлені судом обставини.
ОСОБА_3 засуджений вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року за ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України (кримінальне провадження за №0000490) до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла. Строк покарання засудженому ОСОБА_3 згідно з вироком обчислюється з 25 липня 2017 року. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року вирок Новоселицького районного суду Чернівецького області від 18 грудня 2020 року змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання як на докази винуватості: протоколи впізнання потерпілої ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 , протоколи впізнання потерпілим ОСОБА_8 обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , в решті вирок залишено без змін.
Отже, вирок Новоселицького районного суду Чернівецького області від 18 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_3 набрав законної сили 18 грудня 2020 року.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 липня 2017 року стосовно ОСОБА_3 , як підозрюваного, у кримінальному провадженні №0000490 від 10 липня 2017 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З протоколу затримання особи, підозрюваної особи у вчиненні кримінального правопорушення від 25 липня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 затриманий 25 липня 2017 року, підстава затримання - ухвала Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 липня 2017 року.
Згідно з повідомленням №4/4940 від 24 листопада 2021 року, наданого начальником ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» ОСОБА_10 , ОСОБА_3 затримано 25 липня 2017 року, 26 липня 2017 року останнього поміщено до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», 01 березня 2019 року звільнено з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» під заставу в розмірі 600000,00 грн. на підставі ухвали Новоселицького районного суду від 04 лютого 2019 року.
Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 березня 2019 року під час розгляду кримінального провадження №0000490 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На виконання ухвали Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 березня 2019 року ОСОБА_3 07 березня 2019 року взято під варту в залі суду, що підтверджується протоколом затримання взятого під варту від 07 березня 2019 року.
Таким чином матеріалами справи документально підтверджено, що засуджений ОСОБА_3 з 25 липня 2017 року по 01 березня 2019 року та з 07 березня 2019 року по 18 грудня 2020 року включно перебував під вартою.
Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до ч.1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Положення, передбачені ч.5 ст.72 КК України, регулюються саме цим кодексом, у зв`язку з чим охоплюється поняттям «закон про кримінальну відповідальність».
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У абзаці 4 частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII зазначено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк : а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого частина п`ята статті 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Закон України від 26 листопада 2015 № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У свою чергу Закон №2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розмінні ст.5 КК України, оскільки вводить (повертає) зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України слід керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст.4 КК України, тобто застосувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з яким, якщо особа вчинила злочин у період з 24 грудня 2015 року по 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина п`ята статті 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838- VIII) (пункт 103 постанови). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається (пункт 106 постанови).
При цьому, відповідно до частини п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Як вбачається з вироку Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, у період часу з 2016 року по 25 липня 2017 року.
Матеріалами справи документально підтверджено, що засуджений ОСОБА_3 перебував під вартою з 25 липня 2017 року по 01 березня 2019 року включно та з 07 березня 2019 року по 18 грудня 2020 року включно в межах одного й того ж кримінального провадження, а тому в даному випадку до засудженого підлягає застосування Закон №838- VIII як такий, що поліпшує його становище.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та вважає необхідним зарахувати засудженому ОСОБА_3 в строк покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року строк попереднього ув`язнення з 25 липня 2017 року по 01 березня 2019 року включно та з 07 березня 2019 року по 18 грудня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, та відмовити в іншій частині клопотання, а саме про зарахування в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час перебування засудженого ОСОБА_3 в ДУ «Чернівецький СІЗО» після набрання вироком законної сили та до його конвоювання до установи виконання покарань 25 березня 2021 року, оскільки час перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не являється попереднім ув`язненням в розумінні положень статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Керуючись ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року за №838-VIII, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року строк попереднього ув`язнення з 25 липня 2017 року по 01 березня 2019 року включно та з 07 березня 2019 року по 18 грудня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 01 грудня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1