УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві

клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого митним брокером ПрАТ «Укторгімпекс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005625 від 26 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

06 жовтня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005625 від 26 липня 2020 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, перебуває кримінальне провадження №0005625 від 26 липня 2020 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

31 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Повідомлення про підозру було повідомлено шляхом надсилання поштовим зв`язком за місцем реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій, а саме: повідомленням Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №51482 від 25.07.2020, згідно якого встановлено, що причиною смерті потерпілої ОСОБА_8 стала внутрішньочерепна травма; висновком судово-медичної експертизи №012-129-2953-2020 від 05.10.2020, згідно якого встановлено, що причиною смерті потерпілої ОСОБА_8 стала внутрішньочерепна травма з крововиливами під оболонки, речовину головного мозку та його набряком-набуханням; протоколом огляду місця події від 25.07.2020, в ході якого вилучено речові докази; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; слідчим експериментом, в ході якого ОСОБА_9 зазначила, що 24.07.2021 близько 22 год. 45 хв. бачила ОСОБА_8 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухалась у сторону проспекту Перемоги у м. Києві, після чого ОСОБА_9 більше не бачила ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, неодружений, не займається суспільно корисною працею, вжив заходів, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності, а саме покинув місце свого проживання, не повідомивши слідчого про зміну свого місця проживання, що свідчить про розуміння останнім ситуації, яка виникла, тяжкості заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень та передбачення настання наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, та просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на думку захисників відсутні. Зазначили, що ОСОБА_6 тривалий час перебував на лікарняному. Просять врахувати, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, постійне місце роботи, не судимий, та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисників та просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим,щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення,був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права,відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав,передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини,у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання,у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, встановлено, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, перебуває кримінальне провадження №0005625 від 26 липня 2020 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

31 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не виключене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.8 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини,відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 ) те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об*єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні слідчого, а саме, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він має постійне місце проживання, офіційно працює, раніше не судимий.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, слід визнати те, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
З огляду на зазначене слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.2, 8, 131, 132, 176-178, 179, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005625 від 26 липня 2020 року - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за їх наявності).

Виконання ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 грудня 2021 року, включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисниками протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1