Справа № 352/1919/21
Провадження № 1-кп/352/282/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 20.08.2021 р. про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого неофіційно по найму на приватних новобудовах майстром внутрішніх ремонтних робіт, одруженого, утриманця двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 від першого шлюбу і ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу, військовозобов`язаного, депутатом не обирався, українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки вручена, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_5 , будучи батьком, починаючи з 09.10.2012 р. злісно ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні та сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане кримінальне правопорушення підсудний вчинив при таких обставинах:

рішенням Тисменицького районного суду від 15.11.2012 року ухвалено стягувати аліментні платежі з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Стягнення аліментів розпочато з 09.10.2012 р. і зобов`язано проводити до повноліття дитини.

На виконання вказаного рішення суду, 28.11.2012 р. державним виконавцем Тисменицького ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження за № 354418.

Вироком Тисменицького районного суду від 02.11.2017, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді ста годин громадських робіт, яке він відбув 25.01.2018 р.

Однак по відбуттю покарання, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти та виконувати рішення Тисменицького районного суду, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, не перебуваючи на обліку як безробітний у Тисменицькому центрі зайнятості, хоча тимчасово та неофіційно працював у невстановлених слідством суб`єктів господарювання, за що отримував грошові кошти і мав змогу сплачувати аліменти, рішення суду не виконував.

Тобто, не існувало жодних обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати, періодично здійснював перерахунок аліментних платежів в період з липня 2018 року по лютий 2020 року, також здійснив одну проплату у вересні 2020 року та в лютому 2021 року.

Крім того, ОСОБА_5 як батько неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надавав йому необхідних для існування коштів, їжі та одягу, а також не брав участь у його вихованні.

Таким чином, ОСОБА_5 , у період часу з квітня 2018 року по червень 2018 року, з березня 2020 року по серпень 2020 року, з жовтня 2020 року по січень 2021 року та з березня 2021 року по липень 2021 року аліментні платежі не здійснював, заборгованість не сплачував, чим грубо порушив вимоги ст. 51 Конституції України, де закріплено обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення її повноліття, а також ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно чого ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 з 01.04.2018 р. по 31.06.2018 р., з 01.03.2020 р. по 31.08.2020 р. та з 01.10.2020 р. по 31.01.2021 р. та з 01.03.2021 р. по 31.07.2021 р., внаслідок умисної бездіяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та маючи прямий умисел ухилитись від сплати аліментів, систематично, наполегливо, тобто злісно, не сплачував кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Загальна сума заборгованості по аліментних платежах боржника ОСОБА_5 станом на 01.08.2021 р. становить 36 651,00 гривень (тридцять шість тисяч шістсот п`ятдесять одна) гривня.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання про те, що дійсно знаючи про покладене на нього згідно рішення суду зобов`язання по сплаті аліментів в користь ОСОБА_7 на утримання його неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . від проведення сплати аліментів ухилявся, проте мав матеріальну можливість таку сплату здійснювати, оскільки працював та регулярно отримував грошову винагороду в формі заробітної плати. Просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всю заборгованість по аліментних платежах погасив в повному обсязі.

Під час розгляду даного кримінального провадження, суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1КК України, так як він будучи батьком, починаючи з 09.10.2012 р. злісно ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні та сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступку, повністю відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну шкоду..

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілого та його законного представника, щодо несуворості міри покарання яку слід призначити ОСОБА_5 , як і те, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України не судимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного проступку; одружений, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно; являється утриманцем малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу; працюючи займається суспільно-корисною працею; на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину; тобто є особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має легальний заробіток та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої його протиправної поведінки,

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу винного, суд вважає доцільним призначити підсудному покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Питання щодо обрання та заміни запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 342-376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Речові докази по даному кримінальному провадженні : копії матеріалів виконавчого провадження № 354418 зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не закладався..

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, потерпілому, законному представнику потерпілого та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1