Справа № 522/9537/20
Провадження № 1-кп/522/1041/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001635 від 24.04.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Одеса, дітей не має, яка має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-21.05.2014 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст.15, ч.1 ст.185 та ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-28.10.2014 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст.185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців;

-20.06.2017 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-10.07.2019 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік,

за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
24.04.2020 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула до приміщення магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 27, у якому здійснює свою діяльність ТОВ "РУШ", , підшукуючи товар, яким можливо таємно заволодіти.

Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів, повторно, ОСОБА_3 підійшла до стелажу з засобами гігієнічної продукції, звідки таємно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що її дії носять таємний характер та не помітні для оточуючих, скориставшись тим, що персоналу магазину поруч немає, таємно викрала шість шампунів для волосся: «Дав» 400 мл, вартістю 81,90 гривень кожен, належні ТОВ «РУШ».

Далі, ОСОБА_3 сховала вищезазначений товар до внутрішньої кишені своєї куртки та направилась до виходу з магазину, при цьому підійшовши до касової зони, розрахувалась за два товари, які тримала в руках, а саме: шампунь «Дав Hair Therapy Сяючий блиск» 400 мл, вартістю 68,25 гривень, та бальзам - ополіскувач «Дав Hair Therapy Сяючий блиск» 200 мл, вартістю 53,25 гривень.

З причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_3 на виході з приміщення магазину «Єва», разом із викраденим товаром, належними ТОВ «РУШ», була зупинена адміністратором вказаного магазину, через що не отримала змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 намагалась спричинити матеріальний збиток ТОВ РУШ, код ЄРДПОУ 32007740, на загальну суму 491 грн. 40 коп.

Таким чином, встановлені достатні підстави обвинувачувати ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах, тобто виконано усі дії, які особа вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та підтвердила суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, зокрема, що вона 24.04.2020 о 13 год. 40 хв. прибула до приміщення магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 27, де таємно викрала шість шампунів для волосся: «Дав» 400 мл, проте на виході з магазину була зупинена адміністратором, через що не отримала змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком один рік.
Захисник вважав, що для його підзахисної можливо визначити покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченої, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах, тобто виконала усі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеризуючі обвинуваченого матеріали, відповідно до яких остання перебуває у неофіційних шлюбних стосунках, має постійне місце проживання, працює без офіційного оформлення, проте будучи раніше неодноразово судимою, на шлях виправлення не стала і знов повторно вчинила умисний корисливий злочин.

Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченої під час судового розгляду ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч.3 ст. 349 КПК України.
Згідно з досудовою доповіддю служби з питань пробації існує високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органів пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо лише у разі її ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися. Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: шість шампунів для волосся «Дав» вартістю 491,40 грн. вважати такими, що повернуті власнику майна, DVD-R диск «Videx» з відеозаписом з камер відеоспостереження, що розташовані в магазині «Єва» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймоніська, 27 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1