Номер провадження:1-в/521/752/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна
26 листопада 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув подання в.о. начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, раніше судимого, засудженого вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 06.05.2020 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71, 72 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , з боку захисту: засуджений ОСОБА_3 ; інші учасники, які приймали участь у судовому розгляді: представник ДУ «ОСІ» ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд подання в.о. начальника ДУ «ОСІ» про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Подання розглядалось за ініціативою в.о. начальника ДУ «ОСІ».

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
З подання встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «ОСІ» з 20.01.2020. Початок строку покарання 16.01.2020 року, кінець строку покарання 16.07.2023 року. Наказом начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 13.10.2020 року ОСОБА_3 зарахований до штату відділення СПС з господарського обслуговування ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на посаду пекаря. В теперішній час працює на посаді «працівник по визову харчових передач та посилок». За період відбуття покарання ОСОБА_3 мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, проте відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК визнається таким, що не має стягнень. Має три заохочення. Заходи соціально-виховного характеру відвідує регулярно, завжди реагує на них позитивно та робить належні висновки. Відвідує православну церкву.

На підставі викладеного, в.о. начальника установи просить застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до ОСОБА_3 .

3.Позиції сторін.
Прокурор заперечував проти задоволення подання вважаючи, що воно подано передчасно.

Представник колонії підтримав подання в.о. начальника ДУ «ОСІ».

Засуджений просив задовольнити подання та застосувати до нього ст. 81 КК.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суд.
Вивчивши подання та надані адміністрацією установи документи, вислухавши думку прокурора, представника установи та засудженого, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання, з наступних підстав.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення /ч. 2 ст. 81 КК/.

Закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1)доведення засудженим свого виправлення та 2)фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.

Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув половину строку покарання, призначеного вироком суду. Також адміністрація «Одеського слідчого ізолятору» його характеризує, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, з матеріалів подання встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2020 року ОСОБА_3 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, 71 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив будучи засудженим Суворовським районним судом м. Одеси 11.12.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК. ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки.

ОСОБА_3 засуджений за скоєння злочину який відноситься до категорії нетяжкого злочину проти власності. Проте вчинив кримінальне правопорушення у період відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, що не сприяло виправленню засудженого.

Покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами /ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України/.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Таким чином, на думку суду, дані про особу засудженого, який відбув 1 рік 10 місяців, звільнявся від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК та вчинивши новий умисний злочин в цей період, свідчать про те, що це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
Відповідно дієвість покарання станом на день звернення до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення на думку суду не досягнута. Мета покарання не реалізована.

Даючи оцінку сумлінній поведінці засудженого, судом встановлено наступне.

З характеристики на засудженого, наданої адміністрацією ДУ «ОСІ» вбачається, що ОСОБА_3 за період відбуття покарання мав порушення встановленого порядку виконання та відбування покарання, проте відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК визнається таким, що не має стягнень. З січня 2021 року порушень встановленого режиму не допускає, працевлаштований, заохочений 3 рази.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, але з наданих результатів проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 має середній рівень ризику, що на думку суду, не дає достатньо підстав для застосування умовно-дострокового звільнення.

Оскільки довіра вважається основою всіх соціальних інститутів, є очевидним, що рівень довіри залежить від ступеню дотримання обумовлених правил, а також від уміння правильно діяти, досягаючи визначеної мети. У даному випадку, ОСОБА_3 мав можливість реалізувати себе, як людини, яка заслуговує на довіру, під час звільнення з іспитовим строком, натомість він знехтував такою довірою до себе та вчинив новий злочин.

Таким чином, у даному випадку не можна казати, що до ОСОБА_3 з боку держави, не була проявлена певна поблажливість та розумна довіра, як до людини, яка можливо оступилася і в теперішній час потребує певної допомоги. Навпаки, ОСОБА_3 довів, що відвертість, порядність, доброзичливість не є тими чеснотами, які супроводжують його у житті.

Викладені встановлені обставини, надають право суду стверджувати, що підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 в теперішній час не має, оскільки засуджений не довів своє виправлення та таке звільнення не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності. Відповідно у задоволені подання установи виконання покарань необхідно відмовити.

Постановляючи ухвалу, суд керується ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.
В задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1