ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5023/21 Номер провадження 11-сс/814/43/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання старшого слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 поданого в межах кримінального провадження № 0000568 від 02 жовтня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, Луганської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, без постійного місця проживання, не судимого,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з дати фактичного затримання 06 грудня 2021 року по 03 лютого 2022 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень). Визначено, що у разі внесення застави звільнити підозрюваного з покладенням відповідних обов`язків на останнього.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, при цьому визначено 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення. Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків доручено Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, та менш суворий запобіжний захід не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам. Застава у розміні 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

З рішенням районного суду не погоджується, так як, вважає, що останнє є незаконним.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не враховано, що ОСОБА_7 повністю визнає свою вину, щиро покаявся у вчиненому злочині. Активно співпрацює із досудовим слідством, не намагається уникнути відповідальності, дає визнавальні показання. В судовому засіданні по розгляду клопотання старшого слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визнав висунуту підозру обґрунтованою. Раніше ОСОБА_7 до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався, не судимий.

Заслухавши доповідача, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 05 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01 жовтня 2021 року по 03 жовтня 2021 року ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки металевих виробів, що знаходяться на місцях поховання, маючи єдиний намір, приходив на цвинтар, що розташований у с. Тарандинці, Лубенського р-ну, Полтавської області. Знаходячись на території цвинтаря, з метою наруги над могилами, ОСОБА_7 , підійшовши до місць поховання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу, демонтував та здійснив крадіжку чотирьох металевих стовпчиків огорожі, металевого столика та підставки для квітів із вказаних місць поховання, і з корисливою метою заволодів ними, після чого покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом.

За вказаним фактом 12 жовтня 2021 року, старшим слідчим СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні наруги над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, які також були дослідженні в судовому засіданні, а саме: даними встановленими із протоколу прийняття заяви від 01 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу огляду місця події від 02 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_15 від 04 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 09 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу огляду речей від 08 жовтня 2021 року; даними встановленими із протоколу прийняття заяви від 04 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу огляду місця події від 04 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17 від 05 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу огляду місця події від 07 жовтня 2021 року; даними встановленими із протоколу прийняття заяви від 06 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу огляду місця події від 08 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_18 від 08 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу огляду речей від 08 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 13 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 13 жовтня 2021 року; даними встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 01 листопада 2021 року; даними встановленими з заяви ОСОБА_7 від 04 жовтня та іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Безпосередньо в судовому засіданні 12 січня 2022 року ОСОБА_7 не заперечував, що ним було вчинене зазначене кримінальне правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що в клопотанні та в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, при цьому останній, не працює, не має постійного місця проживання, був затриманий на військовій лінії розмежування, пояснив, що переховувався від слідства так, як боявся кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , матиме можливість шляхом вмовляння або погроз, як особисто так і за допомогою рідних чи знайомих вплинути на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, що призведе до подальшої зміни раніше даних ними показів чи взагалі до відмови свічити у кримінальному провадженні. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на час розгляду клопотання судом першої інстанції у кримінальному провадженні залишалися не проведені численні слідчі дії, участь у проведенні яких підозрюваного ОСОБА_7 були обов`язковими за для досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування. З урахуванням всіх обставин провадження, підозрюваний ОСОБА_7 може в подальшому вчиняти нові кримінальні правопорушення (злочини) проти власності.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано визначив розмір застави, який на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи апелянта, що судом не в повній мірі було враховано в сукупності всі обставини є недостатніми для застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, рішення суду першої інстанції є належним чином вмотивованим, та дані обставини повністю узгоджуються з матеріалами справи, та поясненнями сторін.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2021 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4