Номер провадження: 11-кп/813/1795/21
Номер справи місцевого суду: 521/4773/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 10.06.2021 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Доманівка, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.04.2019 Малиновським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування строку покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 19.03.2020 Малиновським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України остаточно до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
- 22.12.2020 Київським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, остаточно до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 частково приєднано покарання не відбуте ним за попереднім вироком Малиновського райсуду м. Одеси від 19.03.2020 у вигляді одного місяця позбавлення волі, а також на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання не відбуте ним за попереднім вироком Київського райсуду м. Одеси від 22.12.2020 у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту оголошення вироку суду, тобто з 10.06.2021.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк відбутий ним за попередніми вироком Малиновського райсуду м. Одеси від 19.03.2020 та попередніми вироком Київського райсуду м. Одеси від 22.12.2020 а саме з 15.07.2019 по 10.06.2021 включно.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 10.04.2019 та вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 09.02.2019, приблизно о 13 год., він знайшов на прибудинковій ділянці місцевості біля буд. № 19 на вул. Маршала Малиновського м. Одеси пакунок з 48 патронами калібру 5,45x39 мм, після чого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою та мотивом носіння та особистого користування вилученим з обігу майном без законних підстав, а також без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою КМ України від 12.10.1992 №576, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом МВС України від 21.08.1998 р. № 622, шляхом привласнення знахідки придбав 48 патронів калібру 5,45x39 мм, поклав їх до внутрішнього карману одягненої на ньому куртки та почав носити з собою.
В подальшому, 09.02.2019 приблизно о 15 год 20 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходився біля будинку № 32 на вул. Академіка Філатова в м. Одеси, де він, продовжуючи вже розпочаті дії, умисно, з метою та мотивом носіння та користування вилученим з обігу майном без законних підстав, а також без отримання відповідного дозволу, носив безпосередньо з собою у внутрішньому кармані одягненої на ньому куртки вказані вище 48 патронів калібру 5,45x39мм, коли був помічений працівниками ДПО НП України у складі автомобільного патруля «Хрусталь-29», які виявили у ОСОБА_7 вказані заборонені в обігу предмети.
В результаті чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, де 09.02.2019 в період часу з 15 год 50 хв. до 16 год. 50 хв. в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля буд. № 32 на вул. Академіка Філатова в м. Одесі - за участю двох понятих та самого ОСОБА_9 у нього було виявлено при собі вказані вище патрони, які відповідно до висновку експертизи №120-Б від 01.03.2019, є придатними до стрільби боєприпасами, патронами калібру 5,45x39 мм, виготовленими промисловим способом, які конструктивних змін не мають та призначені до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - автоматів Калашникова 1974 року, його модифікацій та іншої вогнепальної зброї вказаного калібру, а 23 з наданих патронів споряджені трасуючими кулями 5,45Т.
Окрім того, 12.03.2019 біля 17 години, ОСОБА_7 перебуваючи біля буд. №17 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, помітив металеві двері до сараю та вирішив ними заволодіти.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно, повторно, упевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих ОСОБА_7 підійшов до приміщення сараю та власноруч за допомогою металевого кута, механічно демонтував металеві двері із сараю, які належать ОСОБА_10 , чим спричинив їй матеріальні збитки на суму 1500 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність його вини та правильність кваліфікації його дій не погодився з оскаржуваним вироком суду в частині призначеного покарання з наступних підстав
- оскаржений вирок є надто суворим, оскільки він має дружину, трьох дітей, він є єдиним годувальником у родині;
- судом не враховано, що завдана шкода ним повністю відшкодована, він щиро кається у вчиненому, злочини були вчинені у зв`язку із складною ситуацією в сім`ї, зокрема недостатністю коштів, окрім того, він має тяжкі захворювання.
За таких обставин обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 10.06.2021 і призначити йому менш суворе покарання із застосуванням ст. 75 КК України без обмеження волі.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуваний вирок без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми закону відповідає з огляду на наступні обставини.
Відповідно до мотивувальної частини вироку суду 1-ої інстанції (т. 2, а.с.155 ), обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, внаслідок чого суд, за погодженням із учасниками судового провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обтяжують чи пом`якшують покарання.
При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно розуміють їх зміст та їм було роз`яснено наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, на підставі чого кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками носіння та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та за ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Враховуючи те, що зазначені висновки суду 1-ої інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.
Що стосується доводів обвинуваченого про надмірну суворість призначеного покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.
Частина 2 ст. 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначеної норми кримінального закону, врахував: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; характеристику особи обвинуваченого, який має на утриманні цивільну дружину, доньку від першого шлюбу та двох дітей цивільної дружини від першого шлюбу, з якими підтримує стосунки, перебуваючи в місцях позбавлення волі та намагається їм допомагати фінансово, має тяжкі хвороби, врахував обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд 1-ої інстанції визнав повне визнання вини, щире каяття, відшкодування потерпілій завданої шкоди та відсутність у неї претензій до обвинуваченого. Водночас обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом 1-ої інстанції встановлено не було.
Колегія суддів приймає до уваги доводи обвинуваченого відносно того, що він має міцні соціальні зв`язки, тяжкі хвороби та про наявність обставин, які пом`якшують покарання, водночас зауважує, що вказані обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому.
Окрім того, апеляційний суд критично оцінює посилання обвинуваченого відносно надмірної суворості призначеного покарання з огляду на те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України йому на підставі ст. 69 КК України було призначено покарання нижче від найнижчої межі.

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає неспроможними вимоги обвинуваченого щодо зміни вироку суду в частині призначення покарання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 та оцінивши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання останнього, а також характеристику особи обвинуваченого, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 10.06.2021, яким ОСОБА_7 визнаний винуватиму вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим, який утримується під вартою - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4