Справа № 344/2587/22
Провадження № 1-кс/344/1106/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР у м.Львові, яка полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на зазначені у ній обставини, просив зобов`язати керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР у м.Львові ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за його заявою від 19.01.2022 року та розпочати досудове розслідування.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, обов`язок внесення до ЄРДР стосується лише тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2, ст.11 КК України, згідно з якими, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із матеріалів скарги, 19.01.2022 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про злочин до начальника Івано-Франківського Управління внутрішньої безпеки ДВБ НПУ, в якій просив притягнути до відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 за підробку документів при виконанні своїх службових обов`язків.

07.02.2022 року керівником Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР у м.Львові, ОСОБА_3 надано відповідь з приводу його заяви, в якій зазначено, що будь-яких фактичних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення заява не містить, та на даний час підстав для вжиття заходів, передбачених ст.214 КПК України, не вбачається.

Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, твердження скарги є несумісною ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягає відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

Одже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

В той же час, слідчим суддею встановлено, що в поданій до правоохоронного органу заяві ОСОБА_3 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення конкретними особами.

Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За відсутності підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР у м.Львові, яка полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1