Провадження № 1-кс/522/78/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001451 від 05.11.2021 року,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, в якому останній просить скасувати арешт з автомобіля Smart Fortfour, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.2006 року Територіальним сервісним центром № 4845 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час арешт вищевказаного майна не є необхідним та таким, що є заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки всі необхідні слідчі дії щодо наведеного вище автомобілю вже було проведено.
Таким чином, даний арешт лише перешкоджає своєму законному власнику, а саме ОСОБА_3 , в користуванні та розпорядженні майном.
Вбачаючи вищевказане заявник просить вимоги заяви про скасування арешту майна задовольнити.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились.
ОСОБА_3 , слідчий надали суду клопотання про розгляд вищевказаної заяви за їх відсутності.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається заявник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року на вищевказане майно, власником якого є ОСОБА_3 , було накладено арешт.
Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, з клопотання слідчого, яке надійшло до слідчого судді під час розгляду вищевказаного клопотання, вбачається, що всі необхідні слідчі дії щодо наведеного вище автомобілю вже було проведено, а зокрема проведено експертні дослідження автомобілю. Крім того, слідчий у клопотанні не заперечує проти скасування арешту автомобілю.
З огляду на вищевказані приписи закону, вбачаючи те, що слідчий не заперечує проти скасування арешту автомобілю, всі необхідні слідчі дії щодо наведеного вище автомобілю вже було проведено, приходжу до висновку про необхідність скасування арешту такого майна.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Слідчий суддя, враховуючи доводи клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, вищевикладені приписи закону, відсутність доводів слідчого, прокурора щодо необхідності арешту, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог вищевказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити.
Скасувати арешт з автомобіля Smart Fortfour, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.2006 року Територіальним сервісним центром № 4845 належить на праві власності ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: