Номер провадження: 11-сс/813/349/22
Номер справи місцевого суду: 523/1088/22 1-кс/523/300/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом на посаді контролера 1 загону морської охорони м. Одеси Державної прикордонної служби України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.ч.2, 3 ст.187 КК України у кримінальному провадженні № 000089 від 19.01.2022року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Оскарженою ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 372150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах захисту ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

-матеріали даного кримінального провадження не містять належних обґрунтувань повідомлення про підозру, а лише простежується наявність провокації злочину з боку правоохоронних органів;

-ризики, заявлені слідчим у клопотанні недоведені;

-слідчим суддею не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою;

-суд застосував до підозрюваного можливість внесення застави, однак її розмір є непомірно високий для підозрюваного.

На підставі цього, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Позиції учасників апеляційного розгляду
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурор ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №000089 від 19.01.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.ч. 2,3 ст. 187 КК України.

У межах даного кримінального провадження 20.01.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.ч. 2,3 ст. 187 КК України.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб, 19.01.2022 року приблизно о 14:40 годині, прибули на автомобілі марки «Тойота Королла», номерний знак НОМЕР_1 , на раніш домовлену зустріч за адресою: АДРЕСА_3 , щодо продажу автомобіля з інтернет месенджера «Телеграм» раніше не знайомому їм потерпілому ОСОБА_11 .

Знаходячись за вказаною адресою, підозрюваний ОСОБА_8 та інша особа оцінили навколишню обстановку, та діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до плану, прийняли рішення щодо необхідності викрадення потерпілого ОСОБА_11 та перевезення його до більш безпечного для незаконного заволодіння його майном місця.

Далі, підозрюваний ОСОБА_8 та інша особа, яка в той час тримала предмет, схожий на пістолет, вибігли із автомобіля, підбігли до потерпілого ОСОБА_11 , надягли на останнього кайданки та заштовхали на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Тойота Королла», державний номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , поїхали по вул. Паркова, далі по вул. Грушевського в напрямку Об`їзної дороги в м. Одесі.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, підозрюваний ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з іншою особою, перебуваючи у салоні вказаного автомобілю, рухаючись по дорогам м. Одеси, діставши предмет, схожий на пістолет, шляхом застосування психічного насильства, яке виразилось у направленні предмету, схожого на пістолет в сторону потерпілого ОСОБА_11 , не дивлячись на його бажання покинути автомобіль, незаконно позбавили волі останнього, заборонивши покидати салон автомобілю, тобто протиправно перешкодили останньому обрати за своєю волею місце знаходження, що продовжувалось приблизно до 15 години 50 хвилин 19.01.2022 року.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_11 сприйняв погрози підозрюваних, як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, не мав змоги перешкодити противоправним діям останніх, та внаслідок їх дій був вимушений проти своєї волі залишатись в салоні автомобіля.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, підозрюваний ОСОБА_8 та інша особа, діючи за попередньою змовою, 19 січня 2022 року, приблизно о 15 годин 05 хвилин, перебуваючи у салоні автомобілю марки «Тойота Королла», державний номер іноземної реєстрації НОМЕР_1 , зупинили автомобіль у полі на Об`їзній дорозі з м. Одеси в напрямку м. Київ, не доїжджаючи приблизно 2 км до Клеверного мосту по дорозі Київ-Одеса, напроти заправки «WOG», де з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у направленні предмету, схожого на пістолет в сторону потерпілого ОСОБА_11 та нанесенні кулаками рук тілесних ушкоджень останньому в область потилиці, підозрюваний ОСОБА_8 почав обшук вказаного потерпілого та заволодів його майном, а саме: грошовими коштами в сумі 40000 гривень, які знаходились в правій боковій кишені куртки потерпілого.

Незаконно заволодівши майном потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 40000 гривень, підозрюваний ОСОБА_8 , з метою продовження своїх злочинних дій, направлених на незаконне заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з іншою особою, з корисливих мотивів, продовжили незаконно утримувати потерпілого у салоні зазначеного автомобілю, на якому почали рух до в`їзду до м. Одеса.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, підозрюваний ОСОБА_8 та інша особа, діючи за попередньою змовою, 19 січня 2022 року, приблизно о 15 годин 20 хвилин, зупинили автомобіль марки «Тойота Королла», з державним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, буд.4, де шляхом застосування погроз змусили потерпілого ОСОБА_11 вийти з автомобілю та направитись до місця мешкання потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_8 та інша особа, діючи умисно, спільно та обумовлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою подолання опору потерпілого, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у направленні предмету, схожого на пістолет в сторону потерпілого ОСОБА_11 , змусили останнього відчинити двері квартири та проникли до приміщення квартири АДРЕСА_4 , де заволоділи грошовими коштами потерпілого в сумі 34 000 гривень.

Після чого, покинувши квартиру потерпілого, підозрювані ОСОБА_8 та інша особа намагалися з викраденими грошима залишити місце скоєння злочину, однак були затримані співробітниками СБ України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: заявою потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого, протоколами обшуків, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , протоколом затримання підозрюваного у порядку ст.208 КПК України, та іншими матеріалами долученими до клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя вказав, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного суспільно-небезпечного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому діянь. Не виявлено чогось необґрунтованого чи довільного і апеляційним судом.

З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.ч.2,3 ст. 187 КК України.

Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді стосовно існування ризиків що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечним характером таких кримінальних правопорушень.

Також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.

Наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі та усвідомлюючи передбачене законодавством за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень покарання, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, у зв`язку з чим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам.

Колегія суддів не приймає доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_8 є раніше не судимим, має сталі соціальні зв`язки, виховувався в багатодітній сім`ї, постійне місце проживання, оскільки дані, що характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, ризиків незаконного впливу на свідків, а також особи підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги про непомірний розмір застави, апеляційний суд, зазначає наступне.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який не перевищує розмір, встановлений положеннями п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий суддя правильно вирішив, що застава в межах розміру, зазначеного в п.3 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків. Стороною захисту не надано будь-яких доказів, які вказують на відсутність ризиків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри за кваліфікуючими ознаками: незаконного позбавлення волі, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб із застосуванням зброї; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства (розбій), небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства (розбій), небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.ч.2, 3 ст.187 КК України у кримінальному провадженні № 000089 від 19.01.2022 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню в касаційному не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4