н/п 1-кп/174/16/2022
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2022 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000090 від 01.10.2021р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, не одружений, не військовозобов`язаний, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.08.2006р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.ст.104,76,75 КК України до 4 р. позбавлення волі, з іспитовим строком 1 р.;
- 22.11.2007р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.296, ст.71КК України до 4 р. 6 міс. позбавлення волі;
- 11.04.2013р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ст.ст.75,76 КК України до 4 р. позбавлення волі, з іспитовим строком 3 р.;
- 29.06.2017р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 3 р. позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р.;
- 28.08.2017р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 3 р. позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р.;
- 30.05.2018р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.1 ст. ст.70,71 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі;
- 04.07.2018р.Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі, звільнився з ДУ «Солонянської ВК №21» 13.09.2021р. по відбуттю строку покарання, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 30.09.2021 року, близько 11.50 год., знаходився за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , де у останнього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: газової плити «МИНГАЗПРОМ ДНЕПРОПЕТРОВСК ПЛИТА БЫТОВАЯ ГАЗОВАЯ ПГ4 кл.1 «А», яка належить останній, проте усвідомивши, що самостійно викрасти газову плиту не зможе, вирішив, не повідомляючи про свої злочинні наміри, використати допомогу інших осіб, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попрохавши останнього допомогти йому перенести газову плиту, при цьому завіривши ОСОБА_6 , що вказана річ належить йому.

В той же день, тобто 30.09.2021 року, близько 12.00 год., ОСОБА_5 продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, тобто в кв. АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, використовуючи допомогу ОСОБА_6 , який не усвідомлював злочинних намірів останнього, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: газову плиту «МИНГАЗПРОМ ДНЕПРОПЕТРОВСК ПЛИТА БЫТОВАЯ ГАЗОВАЯ ПГ4 кл.1 «А», в цілісному та робочому стані, вартістю 610,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток у розмірі 610,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю і показав, що після звільнення 13.09.2021р. з місць позбавлення волі проживав у квартирі своєї двоюрідної сестри ОСОБА_4 з дозволу останньої. 30.09.2021р., близько 10.00 год., маючи борги за горілку та не маючи коштів похмелитися, вирішив продати газову плиту, яка знаходилася у квартирі і належала ОСОБА_4 . Розуміючи, що сам плиту не винесе, вийшов на вулицю, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , якого попрохав допомогти винести плиту, повідомивши останньому, що плита належить особисто йому. ОСОБА_6 погодився та допоміг йому віднести плиту на прийомний пункт металобрухту, де продав плиту за 500 грн. Розумів, що вчиняє крадіжку чужого майна. З встановленою на досудовому слідстві вартістю викраденого ним майна та кваліфікацією його дій згоден. У вчиненому щиро кається та просить не позбавляти його волі, оскільки він на даний час проходить курс реабілітації від хімічної залежності у БО «ВБФ «Наша справа», розуміє, що раніше вів неприйнятний спосіб життя і дуже хоче своє життя змінити на краще.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що обвинувачений ОСОБА_5 є її двоюрідним братом, має з ним хороші стосунки. Після звільнення з місць позбавлення волі брат, з її дозволу, проживав у належній їй квартирі оскільки свого житла він не має. Речі, що знаходяться у цій квартирі також належать їй, в тому й числі газова плита, яка була в квартирі, але не була підключена до системи газопостачання. 30.09.2021 року прийшла до квартири провідати брата і виявила, що газова плита відсутня, в зв`язку з чим викликала поліцію. Через деякий час до квартири прийшов ОСОБА_5 , який на той час зловживав алкогольними напоями та перебував у стані похмілля. На запитання щодо місцезнаходження плити, останній повідомив, що це він пояснить пізніше і що йому вкрай були потрібні гроші. На даний час газова плита вилучена і зберігається у поліції. З вартістю плити, встановленої при проведенні досудового розслідування згодна. Оскільки ОСОБА_5 на даний час проходить реабілітацію від алкогольної залежності, за цей час змінився і хоче змінити своє життя на краще, просить не позбавляти його волі.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії слід кваліфікувати по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо (а.с.53), за місцем проходження реабілітації у БО «ВБФ «Наша справа» позитивно (а.с.62), на військовому обліку не перебуває (а.с.54), на обліку у лікаря психіатра, нарколога не знаходиться (а.с.51), не працює, не одружений, дітей не має.

Згідно досудової доповіді, складеної Кам`янським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно обвинуваченого, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді відносно останнього можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. (а.с.34-36)

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що на протязі останніх 5 років він працює заступником директора та практикуючим психологом у Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша справа». Основним напрямком діяльності цієї організації є допомога громадянам у боротьбі з алкогольною та наркотичною залежністю. Організація є установою відкритого типу, яка допомагає у разі добровільного бажанні пацієнтів, змінити себе та спосіб свого життя, оскільки примусове лікування залежних осіб не є ефективним. В організації працює 3 психотерапевта, реабілітацію проходять 20 пацієнтів. Реабілітаційні заходи передбачають індивідуальний підхід до кожного пацієнта, дотримання дисципліни, проходження групової терапії, вироблення навичок до читання книг, праці, пізнання пацієнтом себе та інші способи, які допоможуть залежним особам змінити свій спосіб життя. Йому відомо, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, однак це відбулося до його потрапляння в установу. За час своєї практики вперше зустрів такого пацієнта, який маючи значне кримінальне минуле, має сильне особисте бажання виправитися та змінитися. За час проходження реабілітації ОСОБА_5 не має зауважень щодо дотримання дисципліни, зарекомендував себе виключно з позитивної сторони та докладає великих зусиль по зміні себе і способу свого життя. Курс реабілітації складає 3-4 місяці, однак у його випадку може знадобитися 6-9 місяців, і переривати курс реабілітації не рекомендується.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005р., «Ізмайлов проти Росії» від 16.10. 2008р.).

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не працює і не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, вчинив умисний корисливий злочин майже одразу після звільнення з місць позбавлення волі по попередньому вироку, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, однак враховуючи, що останній у вчиненому щиро розкаявся, з 17.10.2021р. добровільно проходить курс реабілітації від хімічної залежності у Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Наша справа», де характеризується позитивно, що на думку суду, свідчить про бажання обвинуваченого змінити свій спосіб життя на краще та стати на шлях виправлення, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме загальним засадам призначення покарання, встановленим ст.65 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: газову плиту «МИНГАЗПРОМ ДНЕПРОПЕТРОВСК ПЛИТА БЫТОВАЯ ГАЗОВАЯ ПГ4 кл.1 «А», яка знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції №804 від 12.10.2021р. (а.с.44) слід повернути власниці ОСОБА_4 .

Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався і відповідні клопотання під час розгляду справи в суді прокурором не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого обранню не підлягає.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з дати фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Керуючись ст.ст.349,367 - 371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох місяців) арешту.
Речові докази по справі: газову плиту «МИНГАЗПРОМ ДНЕПРОПЕТРОВСК ПЛИТА БЫТОВАЯ ГАЗОВАЯ ПГ4 кл.1 «А», яка знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції №804 від 12.10.2021р. повернути власниці ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Строк покарання ОСОБА_5 обраховувати з дати фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1