Провадження №1-в/205/40/22
У Х В А Л А

21 січня 2022 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та просив зарахувати йому строк тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, відповідно до вимог ст.72 КК України.

ОСОБА_4 в судове засідання не доставлений, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання у його відсутності.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, у ч.5 ст.72 КК України внесено зміни у відповідності до яких - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень, вказаного вище Закону, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

У ч.5 ст. 72 КК України зазначено, що в строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді та тримання особи під вартою як запобіжний захід.

Відповідно до ст.539 КПК України, клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року, ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Крім того, як видно із вироку, по даному кримінальному провадженню запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. При цьому, суд звертає увагу, що зарахуванню на підставі ч.5 ст.72 КК України підлягає не будь-який час перебування особи в слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення, а лише строк тримання в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 та враховуючи ту обставину, що запобіжний захід відносно засудженого в межах кримінального провадження не обирався, суд вважає клопотання про зарахування до строку покарання будь-яких інших термінів необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк, з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1