Справа № 184/1847/21
Номер провадження 1-кп/184/225/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 03.05.2021 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, дітей на утриманні не має, має середню спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2021 року приблизно о 06 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Партизанська в напрямку вул. І.Малки м. Покров Дніпропетровської області, перевозячи на передньому пасажирському місці ОСОБА_5 .

Під час здійснення руху на вищевказаній ділянці дороги, 03 травня 2021 року приблизно о 06 год. 15 хв., водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, на заокругленні проїзної частини дороги праворуч, втратив контроль над керуванням автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого в районі заїзду до АЗС «Square» автомобіль у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч і правою бічною частиною допустив зіткнення з бетонною опорою освітлення, після чого автомобіль перекинувся на правий бік.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.9. а), 12.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Відповідно до висновку авто технічної експертизи №СЕ-19/104-21/18803-ІТ від 11.06.2021 дії водія автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.1. Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

В результаті вказаної ДТП відповідно до висновку судово-медичної експертизи №366 від 01.07.2021 ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого над виросткового перелому лівої плечової кістки зі зміщенням верхні правого передпліччя в середній третині відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (згідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися у особи, яка перебувала в легковому автомобілі, під час зіткнення останнього зі стаціонарним об`єктом.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладенні в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 03.05.2021 року керуючи своїм автомобілем ВАЗ 2101 в стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням та потрапив в ДТП, внаслідок якого пасажиру ОСОБА_5 були спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості. У скоєному розкаявся, просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано щире каяття та активне сприяття розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, не працює, відсутність скарг та заяв за місцем проживання обвинуваченого, а також наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.286-1 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.286-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленняволі строком на один рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи у розмірі 1372грн. 96 коп.

Речові докази по справі:

-Легковий автомобіль марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться на території ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП в м. Покров Дніпропетровської області після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 .

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1