Справа № 344/3398/22
Провадження № 1-кс/344/1486/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000033 від 12.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000033 від 12.01.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2022 близько 08 год 30 хв ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, після раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_7 наніс останній один удар ножем в область черевної порожнини, у результаті чого відповідно до листа КУ Бюро судово-медичної експертизи ХОР від 13.01.2022 остання померла від проникаючого колото-різаного ушкодження черевної порожнини з ушкодженням підшлункової залози та печінки, з розвитком масивної крововтрати, яке згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

13.01.2022 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

14.01.2022 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 12 березня 2022 року включно.

Таким чином, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Херсона, не одружений, утриманців не має, не працює, освіта середня, підозрюється у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

Як зазначено у поданому клопотанні, причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, допитами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

12.03.2022 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_6 , однак завершити досудове розслідування в цей строк не можливо, оскільки у кримінальному необхідно виконати наступне: провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу підозрюваного, провести судово-медичну експертизу.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

На думку органу досудового розслідування, на даний час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою немає, ризики, що були заявлені органом досудового розслідування не відпали та продовжують існувати.

Зокрема в поданому клопотанні слідчий покликається на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним особливо тяжкий злочин;

п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою йому стануть відомі анкетні данні та адреси проживання;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя.

У зв`язку з наведеним застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на думку слідчого, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи вказані факти, на даний момент виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ..

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник не заперечив щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя зауважує, що розгляд даного клопотання здійснюється без особистої участі підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 7 листа Верховного Суду №2/0/2-22 від 03.03.2022 щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, ураховуючи об`єктивні обставини, як вийняток, можна допускати рогляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Як повідомив прокурор в судовому засіданні, на даний час тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснюється в Херсонському слідчому ізоляторі.

Технічна можливість здійснення розгляду даного клопотання в режимі відеоконференції з Херсонським слідчим ізолятором на даний час відсутня, про що Івано-Франківським міським судом складено відповідну довідку.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі підозрюваного, зважаючи на введення 24 лютого 2022 року Президентом України воєнного стану Указом № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Згідно з даним указом воєнний стан запроваджується з 05:30 строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У зв`язку із неможливістю доставити підозрюваного ОСОБА_6 до суду у судове засідання із Херсонського слідчого ізолятора, де останній тримається під вартою, а також у зв`язку із відсутністю засобів зв`язку із слідчим ізолятором, з метою гарантування Конституційного права підозрюваному на захист, останньому призначено захисника адвоката ОСОБА_4 та постановленно проводити розгляд такого клопотання без участі підозрюваного.

Заслухавши прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину.

В той же час 12.03.2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що на даний час відсутні підстави для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 12.03.2022 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 07 травня 2022 року включно.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , зважаючи на те, що в результаті даного кримінального правопорушення настала смерть людини, а також надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вбачає наявність підстав для того, щоб не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 травня 2022 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.03.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1