ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1704/21 Справа № 214/8490/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2021 року клопотання слідчого СВ ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 08.10.2021 за ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 задоволено частково.
Застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя встановивши наявність ризиків можливих спроб підозрюваним ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з урахуванням даних особи підозрюваного, його репутації, дійшов висновку про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. На думку прокурора, необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України та обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
За твердженням прокурора переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний зможе незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Також, прокурор зауважує, що залишаючись на волі підозрюваний матиме змогу в подальшому безперешкодно спілкуватися з іншими особами, які в подальшому можуть бути підозрюваними, тобто наявний ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Поряд з цим, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_6 зможе продовжити свою злочинну діяльність.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисників, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, є неспроможними.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших(альтернативних) запобіжних заходів.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу підозрюваному дотримано.
Так, наявними матеріалами підтверджено, що СВ ВП № 4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000959, відомості у якому внесені 08.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 307 КК України.
Наявними матеріалами підтверджено, що в межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 09.10.2021 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України.
Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, правильно дійшов висновку про обґрунтованість підозри, у якій повідомлено ОСОБА_6 та наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про те, що слідчий та прокурор не довели, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а тому відмовив у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, застосував щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово.
Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , крім наявності ризиків, зазначених у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, який не працевлаштований та має схильність до вживання наркотичних та психотропних речовин.
Як слідує з клопотання слідчого, на його думку, застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідне з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне провадження чи продовжити свою злочинну діяльність в якій підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків.
Аналізуючи наявність зазначених вище ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що прокурор не навів обставин, які б свідчили, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин.
Отже, як слідує з матеріалів за клопотанням про обрання запобіжного заходу, при його розгляді в суді першої інстанції слідчий та прокурор не довели необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваної та того, що непов`язаний з ізоляцією від суспільства запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Що стосується доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі про наявність ризику можливих спроб підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність у якій підозрюється, з урахуванням відсутності негативної характеристики підозрюваного та того, що він раніше не судимий, є недоведеним припущенням стосовно можливої поведінки підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що підозрюваний не визнає вчинення інкримінованого йому злочину, не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.
Доводи прокурора в скарзі про те, що підозрюваний скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не є само по собі обставиною, яка є підставою для застосування виняткового запобіжного заходу. Ця обставина у провадженні розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає й вимогам вищевказаної норми закону, і зокрема правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського судуу справі «Харченко проти України» і є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано частково задовольнив клопотання слідчого.
Разом з тим, при порушенні підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закон надає можливість стороні обвинувачення ставити питання про зміну запобіжного заходу на більш суровий.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу прокурора, з мотивів наведених вище, без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого суду Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4