Справа № 729/1025/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/537/21
Категорія - ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чернігівського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 серпня 2020 року за №0000263 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше судимого 07.12.2020 року Бобровицьким районним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Остаточне покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07.12.2020 року, у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання весь час час його перебування в ІТТ та під вартою, а початок строку покарання визначено рахувано з дня фактичного його затримання з 11.08.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Скасовано арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 11.08.2020 року.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2020 року близько 18 години ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті своєї матері ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті, умисно наніс їй один удар рукою по голові, після чого вийшов з ОСОБА_11 на подвір`я господарства де наніс їй не менше 47 ударів руками та дерев`яною палицею по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках заподіявши тілесні ушкодження у вигляді:

-закритої черепно-мозкової травми - 13 синців та 3 саден обличчя, 3 забійні рани обличчя, 4 забійні рани слизової оболонки губ з підслизовими крововиливами, крововилив під кон`юнктиву правого ока, 2 забійних рани волосяної частини голови, 4 крововиливи в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні шкірно-м`язевого лоскута, субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні лівої тім`яної та лобної частини, правої лобної та тім"яно-скроневої часток. Комплекс тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя,

- закритої травми грудної клітки - три синці по задній поверхні грудної клітки з трьома крововиливами в м`які тканини, один синець надлопаткової ділянки, одне садно лівої ключиці з крововиливом в м`які тканини, множинні переломи ребер: 7,8,9,10,11 по лопатковій лінії справа, 3,6,7,8,9,10 по лопатковій лінії зліва, 7,8,9,10 по передньо-паховій лінії зліва, 6-го по задньо- паховій лінії зліва, 2,4,5,6 по лінії між середньо-ключичною та передньо- пахвовою зліва, крововиливи в м`які тканини та підпристінкову плевру навколо переломів, переломи остистих відросків 5,6,7,8,9 грудних хребців. Комплекс тілесних ушкоджень закритої травми грудної клітки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя,

-дев`ять саден шиї, одне садно правого ліктьового суглобу, один синець правої кисті, одне садно та один синець правого плеча, один синець з садном лівого передпліччя, один синець з садном лівого ліктьового суглобу, два синці лівого стегна, один синець лівої гомілки, один синець правого стегна, крововилив в м`язи попереку, крововилив в м`які тканини шиї, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок поєднаної закритої черепно-мозкової травми та закритої травми грудної клітки. Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми та закритої травми грудної клітки має прямий причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті ОСОБА_11 .

Не погодившись з прийнятим судом ріщенням, в поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки вважає, що вирок Бобровицького районного суду є необгрунтованим і незаконним.

Автор скарги вказує про порушення на досудовому розслідуванні його конституційних прав, і в першу чергу, права на захист, а також застосування фізичної сили та висловлення погроз з боку працівників правоохоронних органів, що стало наслідком постановлення незаконного судового рішення. Зазначає, що поза увагою суду залишились дані про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та відсутність повної психічної експертизи. Крім того, апелянт стверджує про фальсифікацію документів та підробку його підпису. Враховуючи ці обставини, обвинувачений вважає можливим перекваліфікувати його дії з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України.

В доповнення до апеляційної скарги обвинувачений звертає увагу на вилученні при обшуку ноутбука та мобільного телефону, які на даний момент йому не повернуті.

В інших доповненнях до апеляційної скарги апелянт змінивши свою позицію просить закрити кримінальне провадження, а його виправдати, при цьому притягнути до відповідальності осіб, які, на його думку, безпідставно вилучили належне йому майно. Крім того, акцентує увагу апеляційного суду на невиконання захисником його професійних обов`язків та просить призначити іншого захисника.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого на підтримку вимог своєї апеляційної скарги та аргументи адвоката щодо обґрунтованості вимог апеляційної скарги обвинуваченого, позицію прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, думку потерпілої щодо необґрунтованості доводів апелянта, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були дотримані.

Так, висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України є правильною.

В суді першої інстанції обвинувачений свою вину визнав повністю та надав показання щодо обставин вчинення ним злочину. Проте в поданій апеляційній скарзі та доповненнях і клопотаннях до неї висловлена позиція обвинуваченого ОСОБА_8 є неоднозначною та містить то заперечення ним своє вини і застосування фізичної сили та висловлення погроз з боку працівників поліції, то зводиться до необхідності перекваліфікації його дій, а також поверненні, як вказує ОСОБА_8 безпідставно вилученого майна.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за викладених у судовому рішенні обставин, ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених у судовому засіданні.

Такі висновки суд першої інстанції зробив на підставі показань самого обвинувачено ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 , яка хоча і не була безпосереднім очевидцем подій, проте надала показання зі слів інших осіб, що не суперечить положенням кримінального процесуального законодавства. В засіданні апеляційного суду вона ж показала, що загибла ОСОБА_11 , яка була її сестрою, неодноразово скаржилась їй на те, що її вдома ображає і б?є ОСОБА_8 .

Також судом першої інстанції співставлено, проаналізовано і покладено в основу обвинувального вироку як докази дані, що містяться у кримінальному провадженні:

- повідомленні служби 102 про виявлення 10.08.2020 року трупа ОСОБА_11 в господарстві АДРЕСА_1 . Встановлено, що у останньої виявлено численні переломи, садна, синці, які заподіяні їй сином ОСОБА_8 , по даному факту були внесені дані до ЄРДР (а.с. 83-85);

- протоколі огляду місця події від 10.08.2020, відповідно до якого в господарстві АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_11 з численними тілесними ушкодженнями, сліди бурого кольору в приміщенні будинку, на території господарства, біля трупа та вилучені змиви речовини бурого кольору , сліди папелярних візерунків (а.с. 92-106);

- висновку експерта № 751 від 10.08.2020 року, згідно якого при проведенні судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно мозкової травми -13 синців та 3 саден обличчя, 3 забійні рани обличчя, 4 забійні рани слизової оболонки губ з підслизовими крововиливами, крововилив під кон`юнктиву правого ока, 2 забійних рани волосяної частини голови, 4 крововиливи в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні шкірно-м`язевого лоскута, субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні лівої тім`яної та лобної частини, правої лобної та тім"яно-скроневої часток. Комплекс тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; закритої травми грудної клітки - три синці по задній поверхні грудної клітки з трьома крововиливами в м`які тканини, один синець надлопаткової ділянки, одне садно лівої ключиці з крововиливом в м`які тканини, множинні переломи ребер: 7,8,9,10,11 по лопатковій лінії справа, 3,6,7,8,9,10 по лопатковій лінії зліва, 7,8,9,10 по передньо-паховій лінії зліва, 6-го по задньо- паховій лінії зліва, 2,4,5,6 по лінії між середньо-ключичною та передньо- пахвовою зліва, крововиливи в м`які тканини та підпристінкову плевру навколо переломів, переломи остистих відросків 5,6,7,8,9 грудних хребців. Комплекс тілесних ушкоджень закритої травми грудної клітки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; дев`ять саден шиї, одне садно правого ліктьового суглобу, один синець правої кисті, одне садно та один синець правого плеча, один синець з садном лівого передпліччя, один синець з садном лівого ліктьового суглобу, два синці лівого стегна, один синець лівої гомілки, один синець правого стегна, крововилив в м`язи попереку, крововилив в м`які тканини шиї, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів по механізму удару та по давності утворення відповідають даті 10.08.2020 року .Після отримання тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_11 настала через короткий проміжок часу , що може вимірюватися від 1 хв. до 1-2 годин 10.08.2020 року ( а.с. 110-118).

- протоколі слідчого експерименту, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_12 , який перебував на той час в якості підозрюваного надав показання щодо обставин скоєного ним злочину та пояснив механізм нанесення ударів та їх локалізацію ( а.с. 124-127). Даний відеозапис слідчого експерименту був безпосередньо переглянутий в судовому засіданні районного суду і жодних зауважень чи скарг щодо обставин його проведення, чи застосування до обвинуваченого примусу з боку працівників правоохоронних органів ні самим тоді підозрюваним ОСОБА_12 , ні його захисником вказано не було (а.с. 180);

- протоколі про результати проведення негласної слідчої дії, з якого вбачається, що ОСОБА_8 зізнався у скоєнні вбивства матері (а.с. 143).

- висновках № 492 від 10.09.2020 року, № 493 від 10.09.2020 року та № 494 від 10.09.2020 року: змиви крові з кистей рук ОСОБА_8 , вилучені з місця події, на штанах ОСОБА_8 можуть належати як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_11

- у висновках судово-психіатричного експерта № 487 від 24.09.2020 року та № 486 24.09.2020 року, щодо яких у ОСОБА_8 не виявлено поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, за своїм психічним станом як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, правильно сприймати всі обставини та давати правильні свідчення (а.с. 156-162).

З підстав наявності вмотивованих висновків експерта судом апеляційної інстанції відкидається як безпідставне твердження обвинуваченого про відсутність у матеріалах провадження висновків психіатричної експертизи його стану.

Оцінюючи вказані докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з чим безумовно погоджується колегія суддів апеляційного суду. Заподіяння великої кількості ударів в життєво важливі органи потерпілої, від яких настала її смерть, беззаперечно свідчить про прямий умисел обвинуваченого на заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Твердження обвинуваченого про фальсифікацію документів та підробку його підпису є необ`єктивними та неконкретними у своєму посиланні, а тому не містять об`єктивних підстав для перевірки цього аргументу. З цих же підстав відсутнє підґрунтя щодо аналізу дій обвинуваченого на предмет їх перекваліфікації, з мотивів відсутності будь-яких аргументів в апеляційній скарзі на даний рахунок. Крім того, доводи обвинуваченого щодо неправильної кваліфікації його дій не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони суперечать безпосередньо дослідженим судом доказам та не ґрунтуються на законі.

Перевіряючи переконання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо порушення його права на захист, яке полягає у примушуванні давати певні показання, то колегією суддів встановлено, що органу уповноваженому на надання безоплатної правової допомоги повідомлено про затримання ОСОБА_8 та роз`яснено його права, що стверджується особистими підписами ОСОБА_8 (а.с.121-122), а також всі процесуальні дії з підозрюваним (обвинуваченим), як і судовий розгляд, були проведені у присутності захисника (а.с.124-127, 128-129), який є професійним юристом і жодних зауважень з його сторони не надходило.

Колегія суддів вважає, що посилання обвинуваченого про вилучення у нього ноутбука та мобільного телефону є голослівними, оскільки жодних об`єктивних даних про вилучення вказаних речей матеріали провадження не містять, та ці твердження ОСОБА_8 суперечать ухвалі слідчого судді від 11.08.2020 року, якою надано дозвіл на обшук (а.с.107-108), постанові слідчого про визнання речових доказів від 11.08.2020 року (а.с. 132), а також запереченням потерпілої ОСОБА_7 (Том №2, а.с.11), яка вказала, що заявлені обвинуваченим речі як вилучені згоріли при пожежі 28.12.2020 року. Вилучення цих речей не є предметом спору в даній справі і колегія суддів увагу на них не зосереджує.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього фізичної сили та висловлення погроз з боку працівників правоохоронних органів не знайшли свого обґрунтованого підтвердження сукупністю безпосередньо досліджених матеріалів та перевірених судом апеляційної інстанції фактів.

Під час апеляційного розгляду прокурором надано повідомлення № 1467/124/39-2021 від 06.10.2021 року за підписом начальника ІТТ (смт. Козелець). з якого вбачається, що 12.08.2020 року ОСОБА_8 поміщено до Ізолятора тимчасового тримання №2 ГУНП в Чернігівській області, який 14.08.2020 року вибув до СІЗО м. Чернігова. При первинному обстеженні при поміщенні ОСОБА_8 до ізолятора тимчасового тримання у останнього було виявлено тілесні ушкодження, проте від надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_8 відмовився та скарг на своє здоров`я не висловлював. Про виявлені тілесні ушкодження було повідомлено прокурору по нагляду за діяльністю ізолятора.

Така інформація узгоджується і з повідомленням №246/124/40-2020 від 11.08.2020 за підписом т.в.о начальника ІТТ №3 м. Ніжин ГУНП в Чернігівській області, з якого вбачається виявлення тілесних ушкоджень, які зазначені в довідці лікаря-хірурга від 11.08.2020.

Так, дані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 зафіксовані шляхом надання довідки лікарем-хірургом, при цьому лікарем-терапевтом встановлено ОСОБА_8 діагноз «здоровий». Аналогічна довідка щодо тілесних ушкоджень була направлена в копії і з особової справи Чернігівського слідчого ізолятора. Відповідно до власноруч написаних пояснень, що були направлені в копії як додаток до листа, ОСОБА_8 вказав, що виявлені тілесні ушкодження отримав у побуті близько двох тижнів тому і претензій до працівників поліції не має.

Колегія суддів вважає, що в ході дослідження матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено порушень процесуального законодавства під час збирання, дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів.

Колегія суддів наголошує, що в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 допитувався публічно, у відкритому судовому засіданні, його інтереси захищав адвокат, який у повній мірі користувався своїми процесуальними правами. Тому підстав стверджувати, що на обвинуваченого чинився тиск в судовому засіданні немає, а його версія про застосування недозволених методів слідства апеляційним судом розцінюється як захисна і до уваги не береться.

Таким чином у вироку суду відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, які суд дослідив та оцінив з дотриманням положень статей 85, 86, 88, 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їх достовірності.

При розгляді справи колегією суддів досліджено та дано оцінку додатковим клопотанням обвинуваченого, в яких він наводив підстави для скасування вироку з процесуальних підстав, зокрема:

- незаконність складу суду в силу вимог ст. 31 КПК (обов`язковість колегіального розгляду справи) та повторна участь судді, який обирав запобіжний захід у розгляді справи по суті;

- призначення захисника лише на останньому судовому засіданні.

Ці клопотання колегія суддів вважає очевидною неправдою, спрямованою на введення суду в оману. Так, запобіжний захід обвинуваченому обирався іншим суддею, не тим, який розглянув справу по суті (т.1 а.с. 130). Колегіальний розгляд даної справи був можливим лише за наявності клопотання про це обвинуваченого, якого не було (ч.2 ст 31 КПК). При розгляді справи 03.12.2020 р. судом обвинуваченому було роз`яснено право на розгляд справи колегією суддів, проте він і його захисник просили розглядати справу судом в складі одного судді (т.1 а.с. 58).

Протягом усього досудового розслідування і судового розгляду обвинувачений був забезпечений послугами захисника ОСОБА_13 , що підтверджено журналами судових засідань. Інший захисник ОСОБА_9 був призначений у дану справу вже після ухвалення вироку у зв`язку зі смертю попереднього захисника. Ніяких процесуальних порушень, зазначених в клопотанні обвинуваченого колегія суддів не знайшла і клопотання до уваги не взяла.

В апеляційній скарзі обвинуваченим не наведено достеменних аргументів, які слугували б підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

В результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегією суддів не встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, істотних порушень, передбачених ч.2 ст.412 КПК України, які є безумовною підставою для скасування рішення, - апелянтом не наведено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 районним судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65, 66, 67 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Судом враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, особу винного, характеризуючі дані, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка наполягала на суворості покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав сприяння в розкритті злочину, щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи з якою винний перебував в сімейних відносинах. Також враховано, що за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, є особою раніше судимою, потерпіла наполягає на суворому покаранні.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є співмірним вчиненому, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання його стану здоров`я є необґрунтованими, оскільки вказані обставини судом першої інстанції враховані в повній мірі, а дані про незадовільний стан його здоров`я матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту такого не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та вмотивованим, а підстави для його скасування або його зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06 травня 2021 року, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4