Березівський районний суд Одеської області
16.09.2021
Справа № 494/915/21
Провадження № 1-кп/494/200/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 «Про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту», -

в с т а н о в и в:
На розгляді суду перебуває обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню №0000149 внесеному до ЄРДР 09 квітня 2021 р. відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України.
15 вересня 2021 р. у судовому засіданні процесуальний прокурор заявив клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому раніше у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання по АДРЕСА_1 , строком на 60-ть діб, із покладенням обов`язку не залишати місце проживання за вказаною адресою без дозволу суду та прибувати до суду за першою вимогою. Проте, розгляд клопотання не відбувся через неявку захисника обвинуваченого у судове засідання
16 вересня 2021 р. на обґрунтування поданого клопотання про продовження цілодобового домашнього арешту процесуальний прокурор у судовому засіданні вказував, що ухвалою суду обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків, який закінчився 15 вересня 2021 р.. Однак, на думку державного обвинувачення ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, що дає підставу для продовження раніше обраного запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання. Зазначав, що обвинуваченому необхідно працювати, а тому найбільш дієвим заходом є нічний домашній арешт.
Обвинувачений підтримав свого захисника.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд вважає наступне.
Згідно до положень ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.
Згідно ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
15 липня 2021 р. слідчим суддею було обрано запобіжний захід до обвинуваченого (на той час підозрюваного) у виді цілодобового домашнього арешту, який спливає 15 вересня 2021 р., але продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України.
Згідно до положень п.п.1,2 ч.3 ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є продовження існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.
Так, обвинувачений не має власної родини, не має нікого на утриманні, офіційно не працевлаштований, відсутні джерела до існування, зареєстрований по АДРЕСА_2 , а фактично проживає по АДРЕСА_1 , перебував у розшуку. Також, слід зазначити, що свідки і потерпілий проживають разом із обвинуваченим у одному населеному пункті, добре і давно знають один одного, у зв`язку з чим обвинувачений має реальну можливість впливати на них з метою зміни своїх показань.
Суд вважає також за необхідне зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Так, у справі «Смирнови проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».
Таким чином на думку суду посилання прокурора на існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованим та доведеним.
Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні злочину середньої тяжкості у зв`язку з чим і враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку, наявність невідшкодованої шкоди, його репутацію, проживання поза місцем реєстрації, перебування у розшуку, то для запобігання вищевказаних ризиків, суд вважає за можливе продовжити обраний раніше запобіжний захід.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки на думку суду доведено і в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Отже, суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження заявлене клопотання враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що іншій менш суворий вид запобіжного заходу не зможе забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з міжнародною практикою.
За таких обставин заявлене прокурором клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177,-178, 181, 199, ст.ст.331, 350, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 «Про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту» задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60-ть діб, до 15 листопада 2021 р. включно, із покладенням на нього наступних обов`язків, відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України:
не залишати місце фактичного проживання за адресою по АДРЕСА_1 ;
прибувати до суду за першою вимогою.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ______________________________________________-