Єдиний унікальний номер 317/2508/20
Провадження № 1-кп/317/116/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680 від 16.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680 від 16.06.2020 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який Запорізьким районним судом Запорізької області надалі був продовжений.

У судовому засіданні 17.11.2021 прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченому термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів на умовах, визначених ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.09.2021.

Клопотання прокурор мотивував тим, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявність вказаних ризиків, на переконання прокурора, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 належить до категорії тяжких, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, вчинений із застосування насильства. ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості злочину і можливого покарання, може намагатись уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_4 може вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, шляхом незаконного впливу на свідків.

Під час обговорення клопотання прокурор уточнив, що в обов`язках, викладених у прохальній частині клопотання, містяться помилкові посилання на необхідність не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, а також повідомляти слідчого про зміну місця проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , висловив думку про необхідність зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання. В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_4 постійно з`являється до суду. Скарг, що стосуються заборони спілкування зі свідками, не надходило. У клопотаннях прокурор постійне зазначає одні й ті самі ризики. Запобіжний захід не дозволяє ОСОБА_4 працевлаштуватись. На переконання захисника клопотання про продовження запобіжного заходу є формальним.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку щодо нього обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

18.06.2020 слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 16.08.2020.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12.08.2020 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 був продовжений до 17.09.2020 включно, але змінено його умови.

Надалі ухвалами Запорізького районного суду Запорізької області запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 продовжувався, але неодноразово змінювались його умови.

Наразі строк дії запобіжного заходу закінчується, а кримінальне провадження не розглянуто. На теперішній час не допитані усі свідки.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, одружений, має на утриманні малолітню дитину, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Незворотній характер тяжких наслідків події у вигляді смерті потерпілого та ступінь тяжкості можливого покарання за умови доведеності його вини, може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, зазначені ризики на переконання суду збереглись дотепер.

Крім того, підлягає урахуванню те, що під час судового засідання 09.06.2021 обвинувачений ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 підтвердили, що всупереч встановленій судом забороні, до допиту свідка ОСОБА_7 у судовому засіданні вони систематично спілкувались між собою. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 фактично порушував передбачений умовами запобіжного заходу обов`язок.

Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід, в судовому засіданні не встановлено.

На переконання суду обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід наразі сприяє нівелюванню існуючих ризиків, що неможливо забезпечити більш м`якими запобіжними заходами.

Суд не може не врахувати, що протягом судового розгляду судом неодноразово змінювались умови обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у сторону його послаблення. З 24.09.2021 до обвинуваченого не застосується обов`язок щодо носіння електронного засобу контролю. Разом із тим, на теперішній час суд не вбачає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 177, 181 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 днів, тобто до 15.01.2022, на умовах, визначених ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.09.2021.

Строк дії ухвали до 15 січня 2022 року включно.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1