Справа № 573/1630/21
Номер провадження 1-кп/573/171/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 30 серпня 2021 року за №0000247, по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Річки Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2021 року, близько 24:00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 рухалися на автомобілі ГАЗ-3302-14, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Миру у с. Річки Сумського району. За кермом автомобіля перебувала ОСОБА_8 , яка біля повороту на вул. Акименка в с. Річки Сумського району з`їхала в кювет.

У цей час ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, пересів за кермо автомобіля ГАЗ-3302-14, р.н. НОМЕР_1 , при цьому достовірно знаючи про несправність гальмівної системи автомобіля у вигляді відсутності гальмівного механізму правого переднього колеса, регулятора тиску та його приводу, не звертаючись до сторонніх осіб, вирішив самотужки виїхати з кювету на проїжджу частину дороги. При цьому ОСОБА_7 вийшла із салону автомобіля та стала позаду нього.

Водій ОСОБА_5 , не переконавшись, що рух автомобіля не створить небезпеки іншим учасникам руху, керуючи автомобілем, втратив з поля зору ОСОБА_7 і рухався заднім та переднім ходом, намагаючись виїхати з кювету, та здійснив близько 15 таких спроб у проміжок часу біля 30 хвилин. У результаті цього ОСОБА_9 проявив неуважність і допустив наїзд на ОСОБА_7 , яка загинула на місці події.

Після невдалих спроб виїхати з кювету, не побачивши наслідків своїх необережних дій, ОСОБА_5 покинув місце події і пішов додому.

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 отримала такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, деформація та розтрощення черепу, декапітація, розмізчення та витікання головного мозку, чисельні переломи верхньої та нижньої щелепи, закрита тупа травма грудної клітки, прямі та непрямі переломи 1-10 ребер ліворуч по середній ключичній та задній пахвовій лінії, прямі та непрямі переломи 1-10 ребер праворуч по сосковій та задній пахвовій лінії, переломи ключиць, переломи лопаток, переломи тіл, дужок, бокових та остистих відростків 2, 5 та 7 грудних хребців, переломи плечових кісток та кісток обох передплічч, крововивлив в переднє середостіння, розрив дуги аорти, розрив передньої стінки правого шлуночка серця, двобічний пневмогемоторакс, розрив правого купола діафрагми, розмізчення та вичавлення органів черевної порожнини, розмізчення селезінки, печінки, підшлункової залози, кишечника, правої нирки, розрив лобкового з`єднання, заочеревинна гематома, крововилив в параміхурову клітчатку, садна голови, тулубу, забиті рани тулуба та кінцівок.

Усі тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвих, могли виникнути при ДТП від дії тупого предмету по типу удару-тиснення-ковзання, в тому числі і при неодноразовому перекочуванні колеса автомобіля через голову, грудну клітку, передню черевну стінку та кінцівок. Усі тілесні ушкодження є складовими одного травматичного процесу, є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і кваліфікуються як тяжкі.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок сполученої тупої травми з руйнуванням черепа та головного мозку, розриву серця та аорти, чисельних переломів груднини та ребер (прямих та непрямих), розриву діафрагми, розривів органів черевної порожнини, чисельних переломів кісток обох плечових поясів, переломів кісток верхніх кінцівок, переломів грудного відділу хребта, переломів кісток тазу, гострої крововтрати, гострої серцево-судинної недостатності.

У діях ОСОБА_5 вбачаються невідповідності пунктам 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме:

- 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У діях водія ОСОБА_5 також вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3а, 31.1, 31.4.1 Правил дорожнього руху України.

У дорожній ситуації від водія ОСОБА_5 вимагалось діяти відповідно до вимог пунктів 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху, він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання цих пунктів Правил дорожнього руху.

Допущені ОСОБА_5 порушення вимог пунктів 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, у виді смерті ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 30 серпня 2021 року, ОСОБА_5 на момент огляду 30 серпня 2021 року перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що проживає у с. Річки Сумського району разом із батьками. З дружиною не розлучені, але однією сім`єю з нею не проживають. З ОСОБА_7 підтримував близькі стосунки. Водійського посвідчення на Газель він не має. ОСОБА_7 його теж не мала. Автомобіль ГАЗ-3302 належить дружині ОСОБА_10 , який попросив його відремонтувати гальмівну систему, про несправність якої ОСОБА_5 достеменно було відомо. 29 серпня 2021 року, близько 18:00 год., на вказаному автомобілі приїхав додому до ОСОБА_7 і спільно з нею поїхали у гості до його кума. Там вживали спиртне. Він та ОСОБА_7 випили приблизно кожен по 400-500 г горілки. Близько 24:00 год. вони від кума поїхали. ОСОБА_7 попросилася покерувати автомобілем і він їй дозволив. Коли вони рухалися по вул. Миру в напрямок повороту на вул. Акименка у с. Річки ОСОБА_7 не справилася з керуванням і з`їхала в кювет. За це він на нею накричав і вони посварилися. Тому сказав їй щоб йшла додому. Куди пішла ОСОБА_7 , як вийшла з автомобіля, він не звернув увагу, бо вважав, що вона пішла додому. Сам сів за кермо автомобіля і намагався виїхати з кювету, рухаючись заднім та переднім ходом. У нього не вийшло виїхати, тому залишив автомобіль і пішов до своїх батьків. При цьому він навіть не помітив, що переїхав ОСОБА_7 30 серпня 2021 року, близько 08:00 год., додому прийшли працівники поліції, від яких він дізнався, що задавив на смерть ОСОБА_7 . У вчиненому розкаюється і дуже шкодує про вчинене.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 3 ст. 286-1 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з такого.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги КПК України стосовно призначення покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

ОСОБА_5 характеризується позитивно, не інвалід, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, бо він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки та попросив вибачення у потерпілої; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про усі обставини його вчинення; вперше притягується до кримінальної відповідальності; на утримання має малолітню доньку ОСОБА_11 , 2010 року народження.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Також суд враховує і думку потерпілої ОСОБА_12 , яка просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного суд вважає, що з урахуванням обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати у розмірі 4118,88 грн за залучення експертів (а. п. 55-57).

01 вересня 2021 року слідчим суддею Білопільського районного суду накладені арешти на речові докази, який необхідно скасувати, оскільки відпала в ньому потреба (а. п. 49-50, 53-54, 64-65).

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 46, 51, 53-54, 62).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня затримання, тобто з 30 серпня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати у розмірі 4118 грн 88 коп.

Скасувати арешт на автомобіль ГАЗ-3302-14, д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ГАЗ-3302-14, д.н.з. НОМЕР_1 ; страховий поліс №АР/7450827 на автомобіль ГАЗ-3302-14, д.н.з. НОМЕР_1 ; змиви з керма автомобіля; капці, сукню чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору, труси темного кольору, що належали ОСОБА_7 ; ручку з важеля перемикання коробки передач; футболку чорного кольору, шорти синього кольору, гумові сланці, мобільний телефон «NOMI» IP-68, які належать ОСОБА_5 .

Речові докази:

- автомобіль ГАЗ-3302-14, д.н.з НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути власниці ОСОБА_13 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ГАЗ-3302-14, д.н.з. НОМЕР_1 , яке знаходиться у матеріалах кримінального провадження, що перебуває у Білопільському відділі Сумської окружної прокуратури, повернути ОСОБА_13 ;

- ручку з важеля перемикання коробки передач, яка зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_13 ;

- змиви з керма автомобіля; капці, сукню чорного кольору, бюстгальтер чорного кольору, труси темного кольору, що належали ОСОБА_7 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, знищити;

- страховий поліс №АР/7450827 на автомобіль ГАЗ-3302-14, д.н.з. НОМЕР_1 , які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, що перебуває у Білопільському відділі Сумської окружної прокуратури, повернути ОСОБА_14 ;

- футболку чорного кольору, шорти синього кольору, гумові сланці, мобільний телефон «NOMI» IP-68, які належать ОСОБА_5 і зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя