Справа № 215/5521/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в залі судового засідання № 3 клопотання прокурора щодо продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2020 підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховуватися від суду , у зв`язку із покаранням яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, також обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечує проти продовження строку тримання під вартою, надала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, вказує що наразі допитані всі свідки, ризики на які вказує прокурор відсутні, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні матір та має постійне місце мешкання та реєстрації, має дружину , з якою мешкав в цивільному шлюбі та має дитину малолітню, батьком якої він не є але яку він виховує, вказує на тривалість строку перебування обвинуваченого під вартою, тому просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримує клопотання захисника.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.331 КПК України , під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, Існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим, його вік, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця мешкання та наявність місця реєстрації, а також суд враховує, тривалість перебування обвинуваченого під вартою, а саме ОСОБА_4 тримається під вартою понад рік, в судовому засіданні вже допитані всі свідки, тому відсутній ризик впливу на них, очікування покарання не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою, докази, на підтвердження ризиків, вказаних прокурором в судовому засіданні відсутні.

Встановлені судом обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_4 може бути застосований менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе може в повній мірі запобігти вказаним ризикам із покладенням обов`язків на обвинуваченого передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд не знаходить підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Змінити, обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 16 лютого 2022 року, включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до компетентного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя: