Дата документу 04.11.2021
Справа № 501/1930/21
ВИРОК

Іменем України

04 листопада 2021 року м.Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий суддя Тюмін Ю.О.

Секретар судового засідання Неверовська Л.Ю.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000253 від 28.03.2021 р., № 0000674 від 28 липня 2021 року

Прокурор Попадюк Ігор Миколайович, Білостоцький Олександр Сергійович

Захисник Коперсак Віталій Володимирович

Потерпілі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Представники потерпілих: Шварков Сергій Євгенович, Іванов Олег Миколайович

Обвинувачений:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Овідіополь Одеської області, громадянин України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

Обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 2861, ч. 3 ст. 135 КК України

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 27.03.2021, о 19:18 годині, в темний час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух по лівій смузі проїзної частини, яка призначена для руху в двох напрямках та складається з чотирьох смуг для руху, по дві смуги для руху в кожному напрямку, частково освітленій міським електроосвітленням вул. 1 Травня м.Чорноморськ Одеської області, з боку колишньої територіальної автомобільної дороги Т1641 Овідіополь-Дальник-Санжійка-Чорноморськ, у напрямку до вул.Віталія IIIума м.Чорноморськ Одеської області.

Попереду у тому ж напрямку, по тій же смузі руху проїзної частини здійснював рух водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним мотоциклом «YAMAHA YBR 125» реєстраційний номер НОМЕР_2 та зупинився перед світлофором регульованого перехрестя вул. 1 Травня та вул. 1 Проектована, який подавав червоний сигнал, що забороняє рух.

ОСОБА_3 , при зближенні до зазначеного перехрестя та при наближенні до мотоциклу ОСОБА_4 , діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не вжив належних і своєчасних заходів, маючи реальну об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги ПДР України та запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), в порушення вимог пункту 13.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції та безпечного інтервалу до мотоциклу, в порушення вимог пункту 13.3. ПДР України, під час випередження, об`їзду вказаного мотоцикла, не дотримав безпечного інтервалу, в результаті чого створив небезпеку для водія мотоциклу та допустив зіткнення керованого ним автомобілем із цим мотоциклом. Далі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що допустив зіткнення керованим ним автомобілем із вказаним мотоциклом, будучи зобов`язаним, згідно п. 2.10. ПДР України, вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, викликати карету швидкої медичної допомоги, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілого до лікувального заходу, в місці зіткнення керований ним автомобіль не зупинив, а навпаки, маючи можливість для допомоги, продовжив рух далі, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, залишив лежати на дорозі водія ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок зіткнення із подальшим його відкиданням та контактуванням з дорожнім покриттям, та який перебував в небезпечному для життя стані внаслідок безпорадного стану, завідомо залишив останнього без допомоги, поставивши потерпілого в небезпечний для життя стан, не виконав свого громадянського обов`язку, що поклав на нього закон і загально визнані норми моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відправив потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його в небезпеці.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- садна: правої щоки, підборіддя знизу в проекції тіла нижньої щелепи, внутрішніх поверхонь лівого колінного суглоба і лівого гомілково-ступневого суглоба;

- крововилив в м`яких тканинах волосяної частини голови з внутрішньої поверхні в лобно-тім`яній ділянці в центрі;

- закрита травма грудної клітини: крововилив в м`яких тканинах задньої поверхні грудної клітини зліва (в проекції шостого-дев`ятого лівих ребер між лопатковою і задньою пахвовою лініями), повні косо-поперечні переломи шостого-дев`ятого лівих ребер між лопатковою і задньою пахвовою лініями з ушкодженням плеврі в області перелому восьмого ребра із крововиливом в ліву плевральну порожнину (клінічно - 300,0 мл крові); крововиливи під плеврою по заднім поверхням обох легенів;

- закрита травма живота та кісток тазу: розрив селезінки з крововиливом в черевну порожнину (клінічно - 1200,0 мл рідкої та в згустках до 150- 200 мл кров); крововиливи в м`язах лівої сідниці і лівому поперековому м`язі з розривами лівого клубово-крижового і лоного зчленувань з крововиливами під очеревинною та зовнішній оболонці сечового міхура;

- травма правої нижньої кінцівки: рвано-забійна рана передньої поверхні верхньої третини правої гомілки з відкритим переломом обох кісток правої гомілки (клінічно).

Всі тілесні ушкодження складають єдиний комплекс, що призвели до небезпечного для життя явища - шоку, і тому оцінюються в сукупності, згідно з п.2.1.1. (а) та п.2.1.3. (л,м,о) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень 01.04.2021 о 23.45 годині настала смерть ОСОБА_4 , яка перебуває в прямому причинному зв`язку з поєднаною травмою тулуба і правої нижньої кінцівки у вигляді переломів шостого-дев`ятого лівих ребер, розриву селезінки, розривів лоного та лівого клубово-крижового зчленувань, рвано-забійної рани верхньої третини правої гомілки з відкритим перелом обох кісток правої гомілки, заподіяних йому при дорожньо-транспортній події. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_4 став шок.

Допущенні ОСОБА_3 порушення вимог пунктів 13.1. та 13.3. ПДР України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_4 .

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені:

ч. 3 ст. 2861 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинене в стані алкогольного сп`яніння, що причинило смерть потерпілого.

ч. 1 ст. 135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Частини статей Кримінального кодексу України, які передбачають кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений
Кримінальний кодекс України
Стаття 286-1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння
1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - …
3. Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого, -
караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
Стаття 135. Залишення в небезпеці
1. Завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, -
карається обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обставини вчинення ОСОБА_3 злочину встановлені судом шляхом дослідження таких доказів:

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним у вчиненні злочинів визнав частково пояснивши, що події злочинів відбувалися за обставин, викладених в обвинувальних актах, він не має посвідчення водія, однак керував автомобілем, порушив ПДР України та збив мотоцикліста, після чого розгубився і продовжив рух, однак після цього зупинився біля СТО і після цього, приблизно через дві хвилини після зіткнення, його затримали свідки, приїхали працівники поліції, направили його до лікарні на аналізи.

Однак він не визнає те, що перебував у стані сп`яніння. Алкоголь (коньяк) він вживав напередодні на дні народження. В день події в нього було нормальне самопочуття, лише зранку боліла голова. Після ДТП він здавав сечу на аналіз, від здачі крові відмовився. В лікарні лікар не казав робити йому вправи, він перебував у лікаря не більше п`яти хвилин. Наскільки йому відомо алкоголь в сечі не виявлено. На відеозаписах, продемонстрованих в судовому засіданні відображені місце ДТП, подія ДТП, як і відбувалися події.

Позовні вимоги потерпілих визнає частково. Повністю визнає в частині стягнення матеріальних збитків, а розмір моральної шкоди визнає частково.

В судовому засіданні 25.10.2021 р. обвинувачений попросив вибачення у потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю загиблого ОСОБА_4 . Вона не була очевидцем події, зі слів свідків їй стало відомо, що її сина, який стояв на мотоциклі на червоне світло світлофору, збив автомобіль, що було зафіксовано на камері відео спостереження. Син був власником мотоцикла, мав право керування транспортним засобом, він живе в тому районі, де відбулася подія ДТП, після чого він пробув в лікарні та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Потерпіла просить задовольнити цивільний позов, пояснивши, що моральну шкоду неможливо виміряти вона втратила сина найріднішу людину, у зв`язку з чим цей біль залишиться в неї до кінця життя. Ні обвинувачений, ні його рідні чи знайомі не відшкодували їм жодної копійки.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що загиблий був її рідним братом. Її контакти були в соціальних мережах було можливо зв`язатися та допомогти, однак з ними ніхто не зв`язався і не пропонував допомогу. Моральна шкода полягає в тому, що загинув її старший брат, який завжди був поряд з нею, підтримував та допомагав з навчанням.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що була суха погода, вся траса була освітлена, він повертався на автомобілі ввечері до м. Чорноморськ та, проїхавши перший світлофор на в`їзді в місто, біля «Кольорового бульвара» у дзеркало заднього виду побачив як автомобіль «Лада» чи «Жигулі», який рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год, ззаду в`їхав в мотоцикл, який зупинився в лівому крайньому ряду, щоб повернути ліворуч. Автомобіль учасник ДТП продовжив рух та обігнав його, а він поїхав за ним, щоб наздогнати, сказав дружині ОСОБА_6 , яка була в автомобілі знімати події на відео. Приблизно через 300 400 метрів той автомобіль зупинився на паркові біля ТЦ «Таврія» та СТО і там він його наздогнав. За кермом того автомобіля був обвинувачений ОСОБА_3 , на передньому пасажирському сидінні була дівчина на ім`я ОСОБА_7 . Спочатку обвинувачений з дівчиною почали йти звідти в напрямку вул. Шума, однак потім обвинувачений повернувся до автомобіля. В цей момент його затримали очевидці ДТП, а ОСОБА_3 намагався вирватися та зникнути. Спочатку він подумав, що поведінка обвинуваченого пов`язана зі стресом, однак потім він зрозумів, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в нього була незв`язна мова та рухи, він поводив себе як більшість людей поводять себе у стані сп`яніння, вчиняв нелогічні дії спочатку намагався вирватися від чоловіків, а потім цілуватися з дівчиною. Він підходив до обвинуваченого на відстань не більше півметра, однак запахи від того не чув. Пасажирка автомобіля обвинуваченого була налякана, однак поводила себе як твереза людина.

Всі ці події знімала на відео його дружина ОСОБА_6 , після чого відеозаписи були видані органу досудового розслідування.

Обставини події ДТП внаслідок порушення обвинуваченим ПДР України підтверджені такими доказами:

протокол огляду місця події від 27.03.2021 р. (т.1 а.с.143-148), а також протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.03.2021р. (а.с.150-166), які були проведені до внесення відомостей до ЄРДР, що передбачено ч. 3 ст. 214 КПК України;

витяг з ЄРДР (т. 1 а.с. 139), який підтверджує законність початку досудового розслідування;

відеозапис події (т. 1 а.с. 172), отриманий органом досудового засідання на підставі заяви ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 171), а також від Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий бульвар» (т. 2 а.с. 232, 233).

відеозаписи подій безпосередньо після вчинення злочину затримання обвинуваченого громадянами та зовнішнього вигляду транспортного засобу після ДТП (т. 1 а.с. 174), виданий ОСОБА_5 (а.с. 173); та (т. 1 а.с. 176), виданий ОСОБА_9 (а.с. 175).

протокол огляду предметів та перегляду відеозаписів від 20.05.2021 р. (т. 2 а.с. 147 150).

Відеозаписи, надані стороною обвинувачення визнаються судом допустимим доказом, оскільки вони отриманні від організації та фізичних осіб, що встановлено ч. 2 ст. 93 КПК України.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1 ст. 99 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Частина 3 ст. 99 КПК України встановлює, що оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Тому оригіналом документа у кримінальному провадженні є не носій інформації, за допомогою якого здійснений відеозапис (мобільний телефон, відеокамера, тощо), а також не складові частини таких пристроїв (жорсткий диск, карта пам`яті, тощо) а відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Відображення відеозаписів, переглянуті в судовому засіданні містять підтвердження фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, і не викликають сумнівів в їх автентичності.

довідка територіального сервісного центру МВС № 5150, відповідно до якої автомобіль «ВАЗ» належить ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 234).

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2021 р., відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого як особу, якій вона передала автомобіль «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 177 179).

довідки про не виявлення у загиблого ОСОБА_4 етилового спирту (т. 1 а.с. 204 203).

протокол огляду предметів від 20.05.2021 р., відповідно до якого оглянуті частини автомобіля обвинуваченого, а також його речі (т. 2 а.с. 138 143).

протокол огляду предметів та перегляду відеозапису від 15.06.2021 р. (т. 2 а.с. 157158).

висновок автотехнічної експертизи від 25.05.2021 р. автомобіля «ВАЗ», відповідно до якого до моменту ДТП ходова частина, гальмівна система та рульове управління автомобіля перебували у працездатному стані і могли виконувати свої функції, а отже були відсутні технічні несправності, які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості транспортного засобу. (т.2 а.с.175-188).

висновком комесійної автотехнічної експертизи технічного стану та дослідження лампи мотоцикла «YAMAHA» від 24.05.2021 р., відповідно до якого на момент ДТП система освітлення, а саме лампа головного світла, лампа заднього ліхтаря та лампи показників лівого повороту мотоцикла заходилися у працездатному стані (т.2 а.с.189-199), враховуючи, що в момент ДТП мотоцикл зупинився для виконання на перехресті повороту ліворуч, зазначені висновки експертизи спростовують сумніви сторони захисту про те, що мотоцикл міг бути непомічений через несправність освітлення мотоциклу.

висновок транспортно-трасологічної експертизи № 21-2176 від 01.06.2021р. (т.2 а.с.204-218).

копія Робочого проекту «Організації дорожнього руху» (т. 2 а.с. 220 231), видана обслуговуючим кооперативом «Кольоровий бульвар» (а.с. 219)

висновок компютерно-технічної та авто технічної експертизи обставин ДТП №21-2927/2972, від 11.06.2021р., відповідно до якого дії ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. п. 13.1, 13.3 ПДР створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку (т. 2 а.с. 235 248).

Суд не бере до уваги дані заяви ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 183), оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Обставини отримання водієм мотоциклу в результаті ДТП тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть підтверджені такими доказами:

довідки КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області про доставляння ОСОБА_4 в лікарню бригадою швидкої медичної допомоги та про отримання травм (т.1 а.с.141, 142);

протокол огляду місця події від 02.04.2021 р., відповідно до якого був оглянутий труп ОСОБА_4 (т. 1 а.с. а.с.186-191).

копія паспорта ОСОБА_4 (а.с. 192), довідка про причину смерті № 144 від 03.04.2021 р. (т. 1 а.с. 193), копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.04.2021 р. (т. 1 а.с. 194 195).

Лікарське свідоцтво про смерть №144 від 03.04.2021р. ОСОБА_4 , видане Чорноморським відділенням КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (т.1 а.с.196).

протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.06.2021 р., відповідно до якого отримана медична карта ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 215 218).

копія медичної картки стаціонарного хворого №1287 ОСОБА_4 (т.2 а.с.1 137)

висновок судово-медичної експертизи № 144 від 02.04.2021р.КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Чорноморське відділення трупа ОСОБА_4 , 1990 року народження, відповідно до якого, зокрема встановлено, що всі тілесні ушкодження утворені прижиттєво, одномоментно та незадовго госпіталізації. ОСОБА_4 не міг самостійно без будь-якої сторонньої допомоги покинути проїзну частину і самостійно звернутися за наданням медичної допомоги (т.2 а.с.162-168), Акти судово-медичних досліджень (т. 2 а.с. 169 171).

Положення Правил дорожнього руху, порушення яких обвинуваченим спричинило смерть потерпілого
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлюють:

13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Суд погоджується з тезою сторони захисту про те, що поведінка обвинуваченого на відеозаписах не може свідчити на підтвердження стану сп`яніння обвинуваченого, оскільки він зазнав фізичного впливу від осіб, які його утримували, в тому числі притискаючи голову до корпусу автомобіля.

Однак, сукупність інших досліджених судом доказів дає змогу суду для висновку про доведеність керування обвинуваченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння підтверджені сукупністю досліджених судом доказів.
Крім показань свідка ОСОБА_5 про поведінку обвинуваченого, типову для особи в стані алкогольного сп`яніння, висновок про що він пояснив в результаті особистої присутності поблизу обвинуваченого безпосередньо після події ДТП, перебування обвинуваченого в стані сп`яніння підтверджене такими доказами:

висновок від 27.03.2021р. КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.167);

протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 14.05.2021 р., під час якого орган досудового розслідування отримав результати огляду та дослідження сечі обвинуваченого (т. 1 а.с. 198 201, 206 209).

довідки про результати дослідження сечі ОСОБА_3 , в якій виявлений етиловий спирт у концентрації 2,07 ‰ (т. 1 а.с. 202 203 211).

копія Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.03.2021 р., згідно висновку якого лікар відмітив, що у обвинуваченого є запах алкоголю з рота, зроблений висновок, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с. 213 214). В Акті зазначено, що обвинувачений здав сечу на вміст алкоголю, однак відмовився від здачі крові.

висновок комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_3 від 31.05.2021 р., відповідно до якого в сечі ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,07 ‰. Однак встановити ступінь сп`яніння за даними лише концентрації етилового спирту в сечі не надалось можливим, оскільки наявність етилового спирту в сечі говорить про вживання алкоголю, але не про ступінь сп`яніння, який може бути визначений за концентрацією етилового спирту в крові (т. 2 а.с. 172 174). Суд вважає цей доказ таким, що свідчить про стан сп`яніння обвинуваченого в момент вчинення злочину, оскільки встановлена наявність в організмі етилового спирту. Кваліфікуючою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 2861 КК України, є стан сп`яніння, незалежно від ступеня такого сп`яніння.

Частина 3 ст. 135 КК України передбачає кримінальну відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки

Водночас стороною обвинувачення не доведено, що смерть потерпілого спричинена залишенням останнього в небезпеці, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, відповідно до якого наслідки мають знаходитись у причиновому зв`язку саме зі злочинною бездіяльністю винною особи.

А судом встановлено, що смерть потерпілого настала в результаті порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, а не внаслідок залишення його в небезпеці.

Тому, дії обвинуваченого в цій частині містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд вирішив вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 135 КК України, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже винуватість ОСОБА_3 доведена у вчинені ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 2861 та ч.1 ст. 135 КК України.

Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин та умисний нетяжкий злочин.

Обставини, передбачені ст.ст. 66,67 КК України, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого за ст. 2861 КК України в обвинувальному акті не зазначені та стороною обвинувачення такі не доведені.

Стороною обвинувачення доведена обставина, зазначена в обвинувальному акті, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , а саме щире каяття за вчинення злочину, передбаченого ст. 135 КК України.

Однак, суд не може врахувати таку обставину щодо злочину за ст. 2861 КК України, оскільки обвинувачений частково визнав вину у вчиненні цього злочину, не визнаючи стану алкогольного сп`яніння, що є несумісним із щирістю каяття.

Однак, в силу ч. 4 ст. 67 КК України суд не бере до уваги перебування обвинуваченого стані алкогольного сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання за ст. 135 КК України, оскільки така обставина передбачена як ознака злочину, передбаченого ст. 2861 КК України, яка впливає на його кваліфікацію.

Тому, обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого стороною обвинувачення не доведені.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку (т. 3 а.с. 32 33).

Обставиною, що характеризує обвинуваченого є притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння при керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.05.2020 р. за ч.1 ст.130 КУпАП (т.3 а.с.10).

ОСОБА_3 не перебуває на обліку нарколога чи психіатра (т. 3 а.с. 11, 12).

Відповідно до характеристики за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , від оносельців скарг не надходило (т. 3 а.с. 13)

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій суд дійшов висновку про призначення основного покарання за ч. 3 ст. 2861 КК України у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції, однак більше ніж найменший передбачений строк, з позбавленням права керувати транспортними засобами на максимальний строк, а за ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк. За сукупністю злочинів в силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов
Потерпілими пред`явлений цивільний позов ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 43, 52), ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 44, 53), а також уточнений позов від 28.09.2021 р. (т. 3 а.с. 182 184, т. 3 а.с. 188 190) про стягнення з ОСОБА_3 на користь:

ОСОБА_2 500 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 111 277,46 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди;

ОСОБА_1 500 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 51 889 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Відзиви сторони захисту (т. 1 а.с. 45, 46) не містять заперечень щодо суті пред`явлених вимог, а стосуються вимог до форми пред`явлених позовів.

Сторона захисту визнала повністю позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди. Крім того, розмір матеріальної шкоди підтверджений наданими копіями накладних та квитанцій, а також відомостями про вартість аналогічного мотоцикла (т. 1 а.с. 54 58, т. 3 а.с. 191, 192).

Стосовно визначення моральної шкоди сторона захисту вважає, що виходячи з розумності та співмірності доцільним буде задоволення позову в розмірі 200 000 гривень.

Суд керується положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, у відповідності до якої моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тому шкоду, завдану потерпілим повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_3 , який вчинив злочини, в результаті яких і виникла у потерпілих шкода, вина обвинуваченого повністю доведена.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілим, суд враховує характер злочину, який характеризується необережною формою вини, глибину душевних страждань потерпілих у зв`язку з непоправною втратою близької людини, обставини, що обвинувачений не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування шкоди потерпілим, хоча до взяття його під варту мав таку можливість. Суд керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також підлягають задоволенню повністю, оскільки потерпілі зазнали та продовжують зазнавати душевні страждання, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо їх близької людини та смерті сина і брата.

Судові витрати
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 12 184,31 грн., відповідно до Актів:

№ 21-2174 від 25.05.2021 р. на суму 1 544,49 грн. (т. 2 а.с. 187);

№ 21-2532 від 25.05.2021 р. на суму 1 544,49 грн. (т. 2 а.с. 188);

№ 21-2175 від 24.05.2021 р. на суму 1 201,27 грн. (т. 2 а.с. 198);

№ 21-2533 від 24.05.2021 р. на суму 1 201,27 грн. (т. 2 а.с. 199);

№ 21-2176 від 01.06.2021 р. на суму 2 574,15 грн. (т. 2 а.с. 218);

№ 21-2927 від 11.06.2021 р. на суму 2 745,76 грн. (т. 2 а.с. 247);

№ 21-2927 від 11.06.2021 р. на суму 1 372,88 грн. (т. 2 а.с. 248).

Арешт та вирішення питань про речові докази
Постановою слідчого від 28.03.2021 р. визнані речовими доказами (т. 1 а.с. 168 169):

- автомобіль «ВАЗ-21063» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та на мотоцикл «YAMAYA», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 93), шляхом заборони користуватися, відчужувати та розпорядження ним,

- декоративний молдінг від автомобілю «ВАЗ_21063»;

- фрагмент декоративного пластику фар автомобілю «ВАЗ-21063»

Ухвалою слідчого судді від 08.04.2021 р. на ці предмети накладений арешт (т.1 а.с.170).

ОСОБА_3 видав предмети одягу (т. 1 а.с. 184) визнані речовими доказами постановою слідчого від 01.04.2021 р. (т. 1 а.с. 185), та здані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції (т. 2 а. с.144, 145, 146).

Оптичні носії інформації (т. 2 а.с. 154 156) визнані речовими доказами постановами слідчого від 20.05.2021 р. (т. 2 а.с. 151 153) та від 15.06.2021 р. (т. 2 а.с. 159 161), визнані речовими доказами.

Постановою від 15.06.2021 р. визнані речовими доказами частини автомобіля «ВАЗ» та мотоциклу (т. 2 а.с. 200 202), які здані до камери зберігання речових доказів відповідно до квитанцій (т. 2 а.с. 203).

Постановою від 15.06.2021 р. речовими доказами визнані документи визначення стану сп`яніння ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 1 4)

Транспортні засіб загиблого мотоцикл та його частини мають бути повернуті потерпілим, автомобіль та його частини власнику ОСОБА_10 , речі обвинуваченого ОСОБА_3 , а документи на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України мають зберігатися в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Запобіжний захід
01.04.2021р. слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком до 28.05.2021р., та він взятий під варту 01.04.2021 р. (т.1 а.с.180-182), після чого перебував під вартою у зв`язку з продовженням строку запобіжного заходу ухвалами суду від 23.06.2021 р. (т. 1 а.с. 81 84), від 04.08.2021 р. (т. 3 а.с. 27 30), та від 30.09.2021 р. (т. 3 а.с. 123 127) до 27.11.2021 р.

Оскільки судом встановлена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, покарання за які належить відбувати в місцях позбавлення волі, з метою виконання вироку суд дійшов висновку про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, тому строк попереднього ув`язнення з 01 квітня 2021 року має бути зарахований в строк покарання, для чого строк покарання у виді позбавлення волі має обчислюватися з 01.04.2021 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Частиною 3 ст. 207 КПК України встановлено, що кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що безпосередньо після вчинення злочинів обвинувачений був затриманий очевидцями події позбавлений можливості вільно пересуватися.

Відеозаписи цього затримання свідчать про співмірність дій тих, хто здійснював затримання суспільній небезпеці злочину та обстановці затримання. Судом не встановлено обставин, які свідчили б про перевищення заходів, необхідних для затримання, самосуду чи розправи. Ці особи виконали обов`язок та негайно повідомили поліцію про затримання, фіксували процес затримання за допомогою відеозапису.

Водночас позбавлення обвинуваченого вільно пересуватися дає підстави кваліфікувати це затримання як попереднє ув`язнення, а тому затримання обвинуваченого 27 березня 2021 року має бути зараховане в строк покарання ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 2861, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 2861 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років;

за ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років.

Строк основного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з 01 квітня 2021 року, зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення.

Зарахувати в строк покарання у виді позбавлення волі один день затримання 27 березня 2021 року.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі.

З метою виконання вироку продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Задовольнити повністю цивільний позов потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 111 277,46 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 500 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 51 889 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 12 184,31 грн.

Скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 08.04.2021 р. арешт та:

автомобіль «ВАЗ-21063» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , декоративний молдінг від автомобілю «ВАЗ_21063», фрагмент декоративного пластику фар автомобілю «ВАЗ-21063» повернути власниці ОСОБА_10 ;

мотоцикл «YAMAYA», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 повернути потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, повернути ОСОБА_10 частини автомобіля «ВАЗ», визнані речовими доказами постановою слідчого від 15.06.2021 р., які здані до камери зберігання речових доказів відповідно до квитанцій (т. 2 а.с. 203).

Потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повернути частини мотоциклу (т. 2 а.с. 200 202) визнані речовими доказами постановою слідчого від 15.06.2021 р., які здані до камери зберігання речових доказів відповідно до квитанцій (т. 2 а.с. 203).

Предмети одягу ОСОБА_3 , визнані речовими доказами постановою слідчого від 01.04.2021 р. (т. 1 а.с. 185), та здані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції (т. 2 а. с.144, 145, 146), повернути ОСОБА_3 .

Оптичні носії інформації (т. 2 а.с. 154 156) визнані речовими доказами постановами слідчого від 20.05.2021 р. (т. 2 а.с. 151 153) та від 15.06.2021 р. (т. 2 а.с. 159 161), а також документи, визнані речовими доказами постановою слідчого від 15.06.2021 р. (т. 3 а.с. 1 4), зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Ю.О. Тюмін