Справа № 158/2978/21
Провадження № 1-кс/0158/1177/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000521 від 01.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000521 від 01.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 31.10.2021 року, орієнтовно о 21 год. 50 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Фіат Браво» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по а/д, в м. Рожище, по вул. Гагаріна в напрямку с. Кременець, Луцького району, через необачність, здійснив наїзд на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перебігав дорогу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Даний факт внесено до ЄРДР за №0000521 від 01.11.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину, 01.11.2021 року на автодорозі в межах м. Рожище, Луцького району Волинської області по вулиці Гагаріна слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, оглянуто автомобіль марки «Фіат Браво» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного транспортного засобу, які з місця огляду вилучено.

01.11.2021 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіль марки «Фіат Браво» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власник якого ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного транспортного засобу.

Підставою для накладення арешту на вищевказане майно є необхідність збереження речових доказів, якими визнано вилучене майно.

У судовому засіданні слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 заявлені вимоги клопотання підтримала та просили їх задольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки накладення арешту на вказане майно, призведе до скрутного матеріального становища як його, так і членів його сім`ї.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя зазначає наступне.

Стаття 2 КПК України регламентує основні завдання кримінального провадження, серед яких важливим є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000521 від 01.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Підставою для внесення відомостей про вчинення вказаного кримінального правопорушення стало повідомлення на лінію «102» щодо ДТП у м. Рожище по вул. Гагаріна за участю потерпілого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31.10.2021 року, оглянуто місце вчинення ДТП, виявлено та вилучено автомобіль марки Фіат Браво» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власник якого ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою слідчого про визнання речовим доказом та передачу речових доказів на зберігання від 01.11.2021 року вилучений з місця події автомобіль марки Фіат Браво» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власник якого ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного транспортного засобу визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого у частині накладення арешту на транспортний засіб марки Фіат Браво» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 слід задовольнити частково, оскільки арешт вказаного майна із забороною користування може призвести до порушення основних конституційних прав особи, відтак вважає за доцільне надати можливість користування вилученим майном, із забороною розпорядження та відчуження.

Щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та на ключі від транспортного засобу слідчий суддя зазначає, що в ході розгляду даного клопотання слідчим не доведено доцільності накладення арешту на вищевказане майно, жодних інших належних, допустимих та об`єктивних підстав накладення арешту на вказане майно слідчому судді надано не було, а тому у задоволенні клопотання у цій частині слід відмовити.

Саме такий захід втручання у права та інтереси власника вказаного майна буде вважатись виправданим на даному етапі досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Фіат Браво», р.н.з. « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_4 , який являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0000521 від 01.11.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тимчасово позбавивши можливості відчужувати та розпоряджатися ним будь яким чином до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні, дозволивши проводити усі необхідні експертизи з даним речовим доказом.

В іншій частині клопотання відмовити.

Вилучений автомобіль марки «Фіат Браво», р.н.з. « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від вказаного транспортного засобу негайно повернути власнику ОСОБА_4 .

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 05.11.2021 року