Справа № 461/9505/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/33/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2022 року обрано
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживає за адресою:
АДРЕСА_1

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 05 березня 2022 року.
Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744 300 грн.
У випадку внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з м. Львова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням норм процесуального права, що потягло за собою невірне застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення непомірного розміру застави.
Зазначає, що у клопотанні не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, або особистого зобов`язання. Вказує, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає з ОСОБА_8 та її неповнолітньою дочкою.
Вважає, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить дійсним обставинам справи та не відповідає вимогам чинного законодавства.
Звертає увагу на те, що мінімальний розмір застави, який би міг бути визначений підозрюваному складає 198 480 грн. Однак слідчим суддею необґрунтовано визначено максимальний розмір застави. Підозрюваний ОСОБА_7 не працює, нерухомості, коштів на банківських рахунках не має, тому такий розмір застави позбавляє ОСОБА_7 можливості перебувати на волі.

Вважає, що наявні підстави для визначення підозрюваному застави у розмірі 198 480 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 04 січня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.

04 січня 2021 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Постановляючи оскаржену ухвалу слідча суддя зазначила, що наведені у клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 - ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч.2, ч.5 ст. 186 КК України.
Крім того, зіславшись на рішення ЄСПЛ («Mangouras v.Spain» (GC) п.81, п. 92, рішення від 28.09.2010) та врахувавши тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, вчинення кримінальних правопорушень групою осіб, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, той факт, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення несуть високу суспільну небезпеку та негативні наслідки для громадянського суспільства, слідчий суддя визначила ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків. Зазначивши, що такий розмір буде достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_7 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків.
Разом з тим, при апеляційному розгляді колегією суддів встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 саме кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України (повідомлення про підозру у вчинені яких ОСОБА_7 вручено 04.01.2022), та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Такими доказами є фактичні дані, отримані органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення, а значить підтверджують наявність обгрунтованої підозри.

Наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ст. 177 КПК України, доводиться даними щодо особи ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, фактичними даними щодо способу вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів бере до уваги вагомість доказів про вчинення підозрюваним злочинів; тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, його вік.

Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя визначаючи розмір застави, не навела в ухвалі достатніх обґрунтувань щодо визначення застави саме у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до абз. 2 ч.5 ст. 184 КПК України.

Так, постановляючи оскаржену ухвалу та визначаючи підозрюваному заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідча суддя обмежилась лише викладенням змісту ч. 3, ч. 5 ст. 183 КПК України та посиланням на рішення ЄСПЛ («Mangouras v.Spain» (GC) п.81, п. 92, рішення від 28.09.2010) зазначивши, що при визначенні розміру застави може братись до уваги розмір шкоди, що спричинив підозрюваний.

Проте, покликаючись на вищезгадане рішення ЄСПЛ, слідча суддя не врахувала обставин даної справи, а також те, що при визначенні розміру застави враховується не лише розмір шкоди завданої злочином, але і особа підозрюваного, його майновий та сімейний стан, а при визначенні застави у більшому розмір, таке рішення приймається із врахуванням ретельного аналізу обставин справи, що слідчим суддею зроблено не було.

У справі «Mangouras v.Spain» на яку покликалась слідча суддя, розмір застави визначений для капітана судна у розмірі 3 000 000 євро, був пов`язаний з тим, що у зв`язку з протіканням в корпусі судна в Атлантичний океан вилилось 70 000 т мазуту, який ним перевозився. Витік мазуту в океан, спричинив екологічну катастрофу, вплив якої на морську флору і фауну тривав кілька місяців і поширився аж до французького узбережжя. Суд зауважив, що при визначенні застави достатньо було враховано особу заявника, зокрема його статус працівника судновласника, його професійні стосунки з поручителями, його громадянство та місце постійного проживання, його вік. Суд зазначив, що з урахуванням особливого контексту даної справи і катастрофічних екологічних й економічних наслідків розливу мазуту, органи влади виправдано прийняли до уваги тяжкість даного злочину і розмір збитків, спричинених заявником, тяжкості даного злочину, розмір збитків спричинених ним.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що визначаючи розмір застави лише відповідно до розміру шкоди завданої злочином, слідча суддя не врахувала, що своїми протиправним діями ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 завдали ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн. при цьому, помилково зазначила, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється, ще у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 - ч. 2 ст. 186, ч. 5 ст. 186 КК України врахувавши це при визначенні застави, незважаючи на те, що за даними статтями КК України, ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), в якій суд дійшов наступного висновку у справі щодо визначення судом розміру застави у кримінальних справах.

Так, ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

Водночас Суд приділив окрему увагу логіці національних судів при визначенні розміру застави у цій справі. ЄСПЛ не залишив поза увагою той факт, що національне законодавство хоча й дозволяє у виняткових випадках застосування застави у розмірі, вищому від найвищої визначеної КПК межі, однак такий крок повинен бути детально аргументованим.

Разом з тим, визначаючи ОСОБА_7 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідча суддя належним чином не дослідила питання про пропорційність суми застави, вчиненим злочинам та фактично прийняла рішення з огляду лише на критерій суму шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів, враховуючи особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, вважає, що застава у визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України межах здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, і з врахуванням сімейного та майнового стану підозрюваного, його ролі у вчиненні кримінальних правопорушень, розміру шкоди завданої злочинами, дійшла висновку про необхідність визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн і не є завідомо непомірною для підозрюваного.

На думку колегії суддів, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з наведеного, ухвалу слідчого судді слід скасувати, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави задоволити частково й обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладенням обов`язків визначених п.1,п.2, п.3, п.4, п.8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу задовольнити частково.
Обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.
У разі внесення застави на підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду на першу вимогу;
- не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утриматися від спілкування із потерпілими, свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Застава може бути внесена на розрахунковий рахунок Львівського апеляційного суду (ЄРДПОУ 42262398, ДКС України, м. Київ, МФО 820172, рахунок НОМЕР_1 ).
У разі невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Датою закінчення строку дії ухвали визначити до 05 березня 2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3