В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження за №0000436 від 29 жовтня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 14 жовтня 2021 року приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи у залі магазин «Мегасейл» ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з стелажу торгового залу, таємно, викрав «светр жіночий» в кількості 1 шт., вартістю 369 гривень , пройшовши повз каси, не розрахувався за вказаний товар, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівником магазину, у зв`язку з чим викраденим майном не розпорядився, чим спричинив магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_6 » матеріальну шкоду на загальну суму 369 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом, 18 листопада 2021 року до суду подана угода про визнання винуватості від 12 листопада 2021 року між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

За цією угодою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15- ч.1 ст.185 КК України, погоджено міру покарання у виді 100 годин громадських робіт.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України та пояснив, що він уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

ОСОБА_3 роз`яснено норми ст. 473, 474, 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву у якій просить розглядати кримінальне провадження у її відсутності, не заперечує щодо затвердження угоди та призначення покарання у виді громадських робіт.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що необхідно затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова та обвинуваченим і захисником з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України за ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, обвинувачений розкаявся у вчиненому.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі адвоката ОСОБА_5 з іншого боку немає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не з`ясовано і таких не зазначено в обвинувальному акті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 472, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 листопада 2021 року між прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченоту ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ, а саме відеозапис з камер внутрішнього спостереження магазину за адресою: АДРЕСА_3 , визнаний постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області від 29 жовтня 2021 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме «светер жіночий», визнаний постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області від 29 жовтня 2021 року повернути власнику ФОП ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його про- голошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1