ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3306/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

представників заявника ОСОБА_3

ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 16.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002722 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 16.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002722 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна.

У своєму клопотанні представник ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.05.2020 по справі № 753/8080/20 за матеріалами кримінального провадження № 0002722 на автомобільний трекер чорного кольору з пакуванням, тримач сім-картки в кількості 1 штуки, сім-картку з тримачем в кількості 1 штуки, ноутбук марки SONY чорного кольору, сумку з-під ноутбуку чорного кольору, квитанції з ломбардних відділень в кількості 8 штук, косметичку з ювелірними виробами з металу жовтого та білого кольору, дві теки жовтого та чорного кольору з особистими документами ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що підозрюваним ОСОБА_7 були викрадені належні потерпілій ОСОБА_6 золоті вироби вагою приблизно 100 грам вартістю 110 000 грн, ноутбук SONY чорного кольору та грошові кошти у сумі 5 000 доларів США.

Під час обшуку квартири АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено автомобільний трекер чорного кольору з пакуванням, тримач сім-картки в кількості 1 штуки, сім-картку з тримачем в кількості 1 штуки, ноутбук марки SONY чорного кольору, сумку з-під ноутбуку чорного кольору, квитанції з ломбардних відділень в кількості 8 штук, косметичку з ювелірними виробами з металу жовтого та білого кольору, дві теки жовтого та чорного кольору з особистими документами ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді від 25.05.2020 на зазначені речі було накладено арешт.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 вже рік перебуває в розшуку, ОСОБА_6 не може користуватися своїми арештованими речами, у яких є необхідність. Оскільки всі необхідні експертизи та слідчі дії з цими речами у кримінальному провадженні вже проведені, вважає, що необхідність в їх арешті відпала, у зв`язку з чим просила скасувати накладений на її речі арешт.

У судове засідання з`явилися представники заявника адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтримали клопотання із зазначених у ньому мотивів, просили його задовольнити.

Слідчий у судове засідання з`явився та пояснив, що усі необхідні експертизи та слідчі дії щодо арештованого майна ОСОБА_6 вже проведені. Проти задоволення клопотання в частині зняття арешту з документів потерпілої ОСОБА_6 не заперечував. Щодо можливості зняття арешту з іншого майна потерпілої поклався на розсуд слідчого судді.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу зазначених норм слідує, що клопотання про скасування арешту майна може бути подане виключно тим заявником, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна та за умови доведення ним факту того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 та її представники не приймали участь у судовому засіданні 25.05.2020, в якому розглядалося питання про арешт майна потерпілої ОСОБА_6 , а отже потерпіла є належним заявником клопотання про скасування арешту майна.

Також у судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002722 від 16.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , познайомившись з ОСОБА_6 , ввів її в оману та спонукав до спільного проживання, внаслідок чого вони винайняли квартиру АДРЕСА_2 , в яку ОСОБА_6 перевезла свої речі, ювелірні вироби із золота та грошові кошти. В період часу з 04.05.2020 по 13.05.2020, перебуваючи у вищевказаній квартирі і маючи вільний доступ до кімнат, ОСОБА_7 викрав належні потерпілій ОСОБА_6 золоті вироби вагою приблизно 100 грам вартістю 110 000 грн., ноутбук SONY чорного кольору та грошові кошти у сумі 5 000 доларів США.

21.05.2020 слідчим Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено автомобільний трекер чорного кольору з пакуванням, тримач сім-картки в кількості 1 штуки, сім-картку з тримачем в кількості 1 штуки, ноутбук марки SONY чорного кольору, сумку з-під ноутбуку чорного кольору, квитанції з ломбардних відділень в кількості 8 штук, косметичку з ювелірними виробами з металу жовтого та білого кольору, дві теки жовтого та чорного кольору з особистими документами ОСОБА_6 .

22.05.2020 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 22.05.2020 відповідно до ст. 98 КПК України, вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 на вищевказані речі було накладено арешт.

На день розгляду клопотання про скасування арешту підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у розшуку і Дарницьким районним судом м. Києва постановлена ухвала про його затримання.

Відповідно до п. 2 ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст.29 Загальної декларації прав людини, «кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання й поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві». Мета, підстави і межі здійснення прав людини конкретизуються також у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, в Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права, а також в Європейській Конвенції про захист прав особи й основних свобод. Конституція України також передбачає межі здійснення громадянами своїх прав. Так, згідно зі ст. 64, конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень можуть встановлюватися в умовах воєнного або надзвичайного стану. Аналіз зазначеної статті дозволяє зробити висновок про те, що закріплені в ній критерії (підстави) правомірного обмеження прав і свобод людини та громадянина базуються на принципі співвідношення публічних і приватних інтересів.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Тобто, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні з моменту накладення арешту на майно у травні 2020 року пройшло більше року, але у зв`язку з розшуком підозрюваного досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002722 від 16.05.2020 ще не завершене. Також слідчим у судовому засіданні було підтверджено, що усі необхідні експертизи та слідчі дії з арештованими речами потерпілої у кримінальному провадженні вже проведені.

З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя вважає доведеним заявником клопотання те, що в цьому кримінальному провадження відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, та можливим задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 25.05.2020 по справі № 753/8080/20 за матеріалами кримінального провадження № 0002722 від 16.05.2020.

Керуючись ст. 7, 110, 303, 306, 307, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 16.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002722 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25.05.2020 по справі № 753/8080/20 за матеріалами кримінального провадження № 0002722 від 16.05.2020 на автомобільний трекер чорного кольору з пакуванням, тримач сім-картки в кількості 1 штуки, сім-картку з тримачем в кількості 1 штуки, ноутбук марки SONY чорного кольору, сумку з-під ноутбуку чорного кольору, квитанції з ломбардних відділень в кількості 8 штук, косметичку з ювелірними виробами з металу жовтого та білого кольору, дві теки жовтого та чорного кольору з особистими документами ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1