Справа № 476/284/21
Провадження № 1-кп/476/30/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 21.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велідарівка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.04.2010 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з іспитовим строком 1 рік, 22.06.2010 року Заводським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, 09.02.2012 року Заводським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України
ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що 21.04.2021 року близько 19:00 години ОСОБА_4 перебував поблизу території домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопив його за тулуб та перекинув через себе, таким чином повалив останнього на землю і тримаючи за передпліччя почав наносити множинні удари об землю. В цей час в бійку втрутився малолітній ОСОБА_7 та відволік ОСОБА_4 , в результаті чого ОСОБА_6 зміг підвестись на ноги. Проте, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область виличної ділянки зліва від чого потерпілий впав на землю.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна у виличній ділянці зліва, садна в ділянці спини, кистів та передпліч.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального проступку визнав повністю, суду пояснив, що 21.04.2021 року близько 19:00 години до нього додому прийшов ОСОБА_6 з метою з`ясування конфлікту, що виник між ним та малолітнім сином останнього. В результаті цього між ним та потерпілим виникла сварка, в ході якої він схопив ОСОБА_6 за тулуб та перекинув через себе, зваливши його на землю, після чого декілька разів тримаючи за передпліччя вдарив об землю. Коли ОСОБА_6 підвівся він знову наніс йому один удар по голові, від чого той впав на землю.
Потерпілий ОСОБА_6 в судові засідання жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції. Заслухавши обвинуваченого та роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що його вина у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень доведена повністю. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні. Як обтяжуючу покарання обставину, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд враховує рецидив кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального проступку, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, суспільну небезпечність даного кримінального проступку, обставини за яких було вчинено кримінальний проступок, наслідки, що настали від кримінального проступку, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок, у вигляді штрафу. Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.
Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.
На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1