ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2022 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Фастові клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київській області ОСОБА_3 , внесене по кримінальному провадженню за №0000013 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И Л А :
Прокурор Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000013 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
Клопотання обґрунтовується тим, що 02.01.2022 року до чергової частини Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про виявлені факти незаконного збуту підакцизних товарів, а саме алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території м.Боярка і с.Тарасівка, а тому 02.01.2022 року було проведено огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено - 50 пачок цигарок іноземного виробництва.
Крім того, в цей же день 02.01.2022 року було проведено огляд приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено значну кількість пачок цигарок іноземного виробництва, а за адресою АДРЕСА_3 виявлено та вилучено значну кількість прозорої рідини із запахом алкоголю.
З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин по кримінальному провадженню, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, враховуючи, що вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор звернувся з даним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор та власники вилученого майна до суду не з`явилися, жодних заяв та клопотань до суду не надходило.
Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладений у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі за п.3 ч.2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Однак, матеріали клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення оглядів 02.01.2022 року за адресами зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території м.Боярка і с.Тарасівка Фастівського району.
Як вбачається зі змісту клопотання, то слідчий посилається на те, що вилучене під час обшуку майно, має значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, однак належних доказів про відповідність вилученого майна вимогам ст.98 КПК України та наявність ознак речових доказів саме у кримінальному провадженні №0000013 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України до клопотання слідчим не долучено.
При цьому, ані зі змісту клопотання про арешт майна, ані з інших матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, не вбачається які саме ознаки вилученого майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.
Водночас посилання прокурора на те, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та має доказове значення у ньому, без посилання на підтверджуючі документи та належного обгрунтування, не є безумовною підставою вважати таке майно речовим доказом у кримінальному провадженні.
В даному випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.
Отже, з наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене в ході проведення оглядів 02.01.2022 року, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Крім того, за умовами ч.ч.1,2 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
В той же час у відповідності до вимог ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Вимоги до проведення невідкладного обшуку визначені у ч.3 ст.233 КПК України, де визначено, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.
Між тим, за наслідками проведення огляду 02.01.2022 року у цьому провадженні, який за наслідками його проведення і вилучення речей по суті слід вважати обшуком, доказів звернення до слідчого судді за його легалізацію слідчим не надано, як не доведено існування дозволу на огляд приміщення з боку власника такого приміщення.
Крім того, у задоволенні клопотань слідчого про надання дозволу на проведення оглядів (їх легалізацію) слідчим суддею за всіма клопотаннями було відмовлено.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И Л А:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київській області ОСОБА_3 , внесене по кримінальному провадженню за №0000013 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на 10 пачок цигарок «SOBRАNIE»; цигарки «MARSHALL» - у кількості - 1343 пачок; цигарки «MARVEL» - у кількості 610 пачок; - цигарки «COMPLIMENT» - у кількості 379 пачок; - цигарки «URTA»- у кількості 358 пачок; - цигарки «ВАСІО» - у кількості 60 пачок; - цигарки «NT»y кількості 167 пачок; 8 купюр номіналами по 200 грн.; цигарки «СОMPLIMENT» - у кількості 50 пачок; 8 двохлітрових пляшок із вмістом прозорої рідини з різким запахом алкоголю(повні); - скляний бочонок із вмістом прозорої рідини з різким запахом алкоголю (повний); - картонна коробка із пластиковим контейнером та написом Глінтвейн заповнений наполовину; - пластикова пляшка ємністю 5 л наполовину заповнена рідиною темного кольору; - 2 пластикових контейнера ємкістю по 100 мл. кожен із вмістом прозорої та темної рідини.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Вилучене майно, а саме: 10 пачок цигарок «SOBRАNIE»; цигарки «MARSHALL» - у кількості - 1343 пачок; цигарки «MARVEL» - у кількості 610 пачок; - цигарки «COMPLIMENT» - у кількості 379 пачок; - цигарки «URTA»- у кількості 358 пачок; - цигарки «ВАСІО» - у кількості 60 пачок; - цигарки «NT»y кількості 167 пачок; 8 купюр номіналами по 200 грн; цигарки «СОMPLIMENT» - у кількості 50 пачок; 8 двохлітрових пляшок із вмістом прозорої рідини з різким запахом алкоголю(повні); - скляний бочонок із вмістом прозорої рідини з різким запахом алкоголю (повний); - картонна коробка із пластиковим контейнером та написом Глінтвейн заповнений наполовину; - пластикова пляшка ємністю - 5л наполовину заповнена рідиною темного кольору; - 2 пластикових контейнера ємкістю по 100 мл. кожен із вмістом прозорої та темної рідини, - підлягає негайному поверненню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1