Справа № 524/5001/21
Провадження № 1-кс/524/3614/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , - заявника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, зареєстрованого 03.09.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000589 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.12.2021 року до слідчого судді звернувся ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , з клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна.
В обґрунтування клопотання пояснив, що ухвалою слідчого судді від 02.08.2021 року було накладено арешт на мобільний телефон марки «Huawei P20EML-29» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , сім карта мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nomi» I 185, ІМЕІ 1) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_7 , сім карта мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; ультра бук марки «Visla» без ідентифікуючих ознак, без зарядного пристрою; ноутбук марки «ASUS» X 540 U, s/n J6 NOGR11319232 із зарядним пристроєм, Wi Fi роутер марки «TP - Link» модель Archer С 50, s/n 309; системний блок марки «Grand» 301 B Black, № ; мобільний телефон марки «Samsung» S 10 C, ІМЕІ 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 .
Вказав, що крім того ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07.09.2021 року було скасовано арешт в частині користування на ноутбук марки «ASUS» X 540 U, s/n J6 NOGR11319232 із зарядним пристроєм, та мобільний телефон марки «Samsung» S 10 C, ІМЕІ 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 , та передано їх на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .
Заявник зазначає, що з вказаним майном було проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, а тому вважає, що наразі відсутні підстави для продовження строку арешту майна.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити. Не заперечував факт повторного звернення з даним клопотанням, а також, що бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні ним або власником майна у порядку ст. 303 КПК України не оскаржувалася.
Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, надав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі, заперечував проти його задоволення.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.
03.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000589 було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02.08.2021 р. у кримінальному провадженні №0000589 було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон марки «Huawei P20EML-29» ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , сім карта мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nomi» I 185, ІМЕІ 1) НОМЕР_5 , 2) НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_7 , сім карта мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; ультра бук марки «Visla» без ідентифікуючих ознак, без зарядного пристрою; ноутбук марки «ASUS» X 540 U, s/n J6 NOGR11319232 із зарядним пристроєм, Wi Fi роутер марки «TP - Link» модель Archer С 50, s/n 309; системний блок марки «Grand» 301 B Black, № ; мобільний телефон марки «Samsung» S 10 C, ІМЕІ 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 , які були вилучені у ході обшуку 28.07.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07.09.2021 р. змінено місце зберігання ноутбука марки «ASUS» X 540 U, s/n J6 NOGR11319232 із зарядним пристроєм, та мобільного телефону марки «Samsung» S 10 C, ІМЕІ 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 , на які ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.08.2021 р. був накладений арешт у кримінальному провадженні № 0000589 від 03.09.2020 р. та передано їх на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , заборонивши їй відчуження, розпорядження майном та зміну його технічного стану, поклавши на ОСОБА_4 обов`язок щодо забезпечення належного зберігання вказаного майна та надання його на першу вимогу органу досудового розслідування для проведення слідчих дій, пов`язаних із залученням цього майна - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. У задоволенні вимоги про скасування арешту з ноутбука марки «ASUS» X 540 U, s/n J6 NOGR11319232 із зарядним пристроєм, та мобільного телефону марки «Samsung» S 10 C, ІМЕІ 1) НОМЕР_11 , 2) НОМЕР_12 , відмовлено.
Ухвалами слідчих суддів Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.11.2021 р. та 06.12.2021 р. було відмовлено заявнику у задоволенні тотожних клопотань.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У відповідності до абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя вважає, що заявник в розумінні ст. 64-2 КПК України та ст. 1 Протоколу (колишнього Першого протоколу) до Європейської конвенції прав людини та основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, має гарантоване право на вільне володіння своїм майном, зокрема, яке перебуває під арештом, але знаходиться у заявника, що означає, що заявник має право пов`язаного з правом власності, яке становить певну сукупність прав щодо володіння, користування та розпорядження.
Тлумачення положень ст. 1 Протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справи «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України:
«...1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майно повинно бути законним (див. рішення у справі Іатрідіс проти Греції» (ВП), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «ОСОБА_3 проти Франції» від 22.09.1994 року, Series AN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, п. п. 49-62 від 10.05.2007 року).
2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майно повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73 Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства, п.50, Series AN 98)...».
Враховуючи наведене, а також те, що заявником не було подано доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_4 є власником речей, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з протоколу огляду мобільного телефону «Huawei P20EML-29» постає, що ним користувались й інші особи, окрім ОСОБА_4 , досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а також заявник не довів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, відсутність фактів звернення заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі скаргами на бездіяльність слідчого у даному кримінальному провадженні щодо непроведення відповідних слідчих та/або процесуальних дій як щодо майна, на яке було накладено арешт, так і стосовно безпосередньо ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання
Керуючись ст. 64-2, 170, 173,174 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, зареєстрованого 03.09.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000589 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: