Єдиний унікальний номер 341/1860/21
Номер провадження 1-кп/341/241/21
УХВАЛА

30 вересня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання про затвердження угоди про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2021 року під № 0000093 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше судимого: - 16.03.2012 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 15.03.2018 у зв`язку відбуттям терміну покарання;

- стосовно якого 12.07.2021 надіслано до Оболонського районного суду м. Києва обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

встановив:
У провадженні суду перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, потерпіла та її законний представник подали до суду угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 155 КК України, в якій просили застосувати покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України із визначенням іспитового строку терміном один рік.

Виходячи із змісту цієї угоди, ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке полягає у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій. Погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України та наслідків невиконання угоди.

Прокурор проти затвердження угоди заперечив, оскільки вважає, що застосування положень статті 75 КК України не відповідає інтересам суспільства та суперечить приписам кримінального закону. Зокрема зазначив, що узгоджений вид покарання і застосування статті 75 КК України не узгоджуються з особою обвинуваченого та іншими суттєвими обставинами справи, у тому числі фактами наявності не погашеної судимості за тяжкі злочини та направленням обвинувального акта до Оболонського районного суду міста Києва за іншими тяжкими злочинами.

Обвинувачений ОСОБА_4 та законний представник потерпілої, потерпіла у підготовчому засіданні підтримали угоду, просили її затвердити.

Захисник зазначив, що наявні передбачені законодавством правові підстави для затвердження угоди про примирення із застосуванням положень статті 75 КК України.

Надаючи правову оцінку угоді про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з частиною 3 статті 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до положень частини 7 статті 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Частина 1 статті 471 КПК України визначає, що в угоді про примирення зазначаються, зокрема узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Відповідно до вказаної угоди її сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 155 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України. Встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Приписами частини першої статті 75 КК України визначено, що у випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, обов`язковою умовою застосування положень статті 75 КК України та звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд у цій справі, врахувавши усі обставини, у тому числі наявність у ОСОБА_4 непогашеної судимості за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 16.03.2012 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, направлення стосовно нього обвинувального акта 12.07.2021 до Оболонського районного суду м. Києва обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також вчинення інкримінованих дій за ч. 1 ст. 155 КК України, зокрема у період дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту (березень-травень 2021 року), дійшов однозначного висновку про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив та про відсутність можливості його реального виправлення без відбування покарання у випадку засудження до такого.

З огляду на викладене, суд вважає, що затвердження поданої обвинуваченим і потерпілою стороною угоди про примирення суперечить вимогам кримінального закону та умови цієї угоди не відповідають інтересам суспільства, а тому у її затвердженні необхідно відмовити.

Статтею 474 КПК України передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у затвердженні угоди про примирення та продовжити судове провадження у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 372, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення від 30.09.2021, укладеної у м. Галичі між обвинуваченим ОСОБА_4 та законним представником потерпілої ОСОБА_7 , потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні від 02 серпня 2021 року № 0000093 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ