ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/3642/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3499/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: захисника - адвоката ОСОБА_6
в режимі відеоконференції
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року продовжено ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 311 КК України, строк тримання під вартою до 05.01.2022 року, обвинувальний акт повернуто прокурору.
Захисник обвинуваченого, не погоджуючись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в частині задоволення клопотання прокурора та відмови захисту у зміні запобіжного заходу, постановити нову, якою змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт за місцем проживання його тітки, в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Крім того, захисник просить зобов`язати адміністрацію медичної частини № 27 організувати обстеження, діагностування та встановлення клінічного діагнозу у ОСОБА_7 та лікування гіпертонічної хвороби серця.
В обгрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що клопотання прокурора є формальним, подане з порушенням строку, встановленого п. 20-5 Прикінцевих положень КПК України, вручене обвинуваченому і захиснику в день судового засідання, не додано жодного доказу на підтвердження існування ризиків. В умовах слідчого ізолятора відсутнє належне обстеження обвинуваченого, що підтверджується отриманими відповідями. Попередніми ухвалами медичну частину було зобов`язано провести відповідні обстеження, але станом на 09.11.2021 року вони не виконані. Обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Ризик впливу на свідків також не підтверджено, оскільки ще за місяць до допиту свідків згідно рапорта вже було нібито встановлено, що обвинувачений може бути причетним до даного злочину. Інші ризики також не підтверджуються. Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 311 КК України.
У клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурор вказав про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з якими погодився суд першої інстанції, продовжуючи запобіжний захід.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіряючи судове рішення, колегія суддів не вбачає підстав вважати його необгрунтованим, оскільки наявність встановлених ризиків об`єктивно вбачається з фактичних обставин інкримінованих злочинів.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та прекурсорів та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Згідно обвинувального акту не одружений, утриманців не має, інформація про наявність у нього законних джерел заробітку відсутня, даних про міцні соціальні зв`язки за місцем мешкання суду не надано. Враховуючи кількість інкримінованих злочинів, їх тяжкість, обсяг пред`явленого обвинувачення, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який. З наведених підстав доводи захисника про відсутність ризиків є необгрунтованими.
Колегія суддів приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. Безпідставними є доводи адвоката проте, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України спростовується тим, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Натомість згідно обвинувального акту останній обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, що свідчить про його реальну можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судовий розгляд ще не розпочато, запобіжний захід було продовжено судом в підготовчому судовому засіданні, а обвинувальний акт повернуто прокурору. Таким чином, свідки безпосередньо судом не допитані, у зв`язку із чим не виключена можливість здійснення на них впливу у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. Стороною обвинувачення доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти можливості вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Посилання захисника на те, що клопотання було подане з порушенням строків, визначених КПК України та стороні захисту вручене в день судового засідання заслуговують на увагу, проте, недотримання прокурором встановленого порядку не є виключною підставою для скасування ухвали суду та застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу. Одночасно захисник посилається на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, у зв`язку із чим колегія суддів вважає необхідним звернути увагу адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» щодо необхідності медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_7 та, за наявності відповідних підстав, надати лікування.
Апеляційні доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку із чим апеляційний суд не встановив підстав для задоволення апеляційних вимог.
Ухвала суду є вмотивованою та обгрунтованою.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Звернути увагу адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» щодо необхідності медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_7 та, за наявності відповідних підстав, надати лікування.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді