У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого 2 слідчого відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 08.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 2 слідчого відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме речей, вилучені 07.11.2021 року в ході огляду місця події: прозорий поліетиленовий пакет із застібкою «ZIP», який опечатаний пластмасовою застібкою з написом «CONTROL E21474113» та в якому знаходиться білий поліетиленовий пакет, в якому знаходяться папери білого кольору з друкованими написами, в яких містяться таблетки білого кольору з надписом на англійській мові «М/А», у кількості 1600 шт.; 20 упаковок синього кольору з назвою «Decanсit SR», в яких міститься по 40 таблеток білого кольору в кожній упаковці, тобто 800 шт.; кругла коробка зеленого кольору, у кількості 1 шт.; краватка тканева, у кількості 1 шт.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що 07.11.2021 року, приблизно о 10 год. 20 хв., громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула авіаційним транспортом з території міста Шарм Ель Шейх Арабської республіки Єгипет до України. Після отримання свого багажу, в залі «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль», обрала проходження митного контролю в режимі «зелений коридор», без заповнення митної декларації.

Під час митного контролю, в залі «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль», після перетину громадянкою ОСОБА_5 «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю в режимі «зелений коридор», остання була запрошена співробітниками Київської митниці для проведення вибіркового митного контролю багажу.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №4256/10000/21 від 07.11.2021, який складений старшим інспектором кінологом відділу запобігання та протидії контрабанді наркотиків і зброї та кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Київської митниці ОСОБА_6 , в ході вибіркового митного контролю особистої валізи ОСОБА_5 , виявлено картонну коробку, в якій містились 1600 (одна тисяча шістсот) таблеток білого кольору з надписом на англійській мові «М/А»; краватка тканева, у кількості 1 шт.; 20 упаковок з написом «Decancit SR», в яких міститься по 40 таблеток білого кольору в кожній упаковці, тобто 800 (вісімсот) шт.

Згідно експрес-аналізатора наркотичних речовин «DRUG KIT» «United Nations Office on Drugs and Crime», вищевказані таблетки містять у своєму складі прекурсор, а саме: псевдоефедрин, який відповідно до списку 1, таблиці ІV Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770, являється прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

Слідчий у клопотанні вказує, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, вищевказаними діями громадянка ОСОБА_5 вчинила переміщення прекурсору з приховуванням від митного контролю, шляхом надання одним товарам вигляду інших, через митний кордон України з території міста Шарм Ель Шейх Арабської республіки Єгипет до України, з використанням авіаційного транспорту, а саме: псевдоефедрину, який міститься у складі іноземного лікарського засобу «Decansit SR», та відповідно до списку 1, таблиці ІV Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770, являється прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

07.11.2021 року в ході огляду місця події, а саме службового кабінету № 1.1.40 залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вилучено прозорий поліетиленовий пакет із застібкою «ZIP», який опечатаний пластмасовою застібкою з написом «CONTROL E21474113», та в якому знаходиться білий поліетиленовий пакет, в якому перебувають упаковки синього кольору з назвою «Decanсit SR» та папери білого кольору з друкованими написами, якими обмотана невідома речовина.

Вказані речі було вилучено та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що вони є предметом вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які досліджуються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий вважає, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.
В судове засідання по розгляду вказаного клопотання слідчий не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд даного клопотання проводити за його відсутності. Клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених слідчим підстав.

Згідно ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Також, встановлено, що 07.11.2021 року було проведено огляд місця події, службового кабінету № 1.1.40 залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль», в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі: прозорий поліетиленовий пакет із застібкою «ZIP», який опечатаний пластмасовою застібкою з написом «CONTROL E21474113», та в якому знаходиться білий поліетиленовий пакет, в якому перебувають упаковки синього кольору з назвою «Decanсit SR» та папери білого кольору з друкованими написами, в яких містяться таблетки білого кольору з надписом на англійській мові «М/А», у кількості 1600 шт.; 20 упаковок синього кольору з назвою «Decanсit SR», в яких міститься по 40 таблеток білого кольору в кожній упаковці, тобто 800 шт.; кругла коробка зеленого кольору, у кількості 1 шт.; краватка тканева, у кількості 1 шт.

Згідно експрес-аналізатора наркотичних речовин «DRUG KIT» «United Nations Office on Drugs and Crime», вищевказані таблетки містять у своєму складі прекурсор, а саме: псевдоефедрин, який відповідно до списку 1, таблиці ІV Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770, являється прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

Постановою слідчого 2 СВ СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 08.11.2021 року речі, які були вилучені під час проведення огляду місця події, а саме службового кабінету № 1.1.40 залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000218.

Таким чином, майно, на яке просить слідчий накласти арешт відповідає критеріям визначеним в статті 98 КПК України, а саме те, що майно є речовим доказом, та майном, щодо якого існує сукупність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що в сукупності слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.
Тому, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що існує необхідність у накладенні арешту на майно, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: прозорий поліетиленовий пакет із застібкою «ZIP», який опечатаний пластмасовою застібкою з написом «CONTROL E21474113» та в якому знаходиться білий поліетиленовий пакет, в якому зберігаються папери білого кольору з друкованими написами, в яких містяться таблетки білого кольору з надписом на англійській мові «М/А», у кількості 1600 шт.; 20 упаковок синього кольору з назвою «Decanсit SR», в яких міститься по 40 таблеток білого кольору в кожній упаковці, тобто 800 шт.; кругла коробка зеленого кольору, у кількості 1 шт.; краватка тканева, у кількості 1 шт.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1