Справа № 527/2567/21
провадження № 1-кс/527/572/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000476 від 04 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
06 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000476 від 04 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02.12.2021 року близько13:00 год. Поблизу Глобинського ліцею № 1 ім. В.Є. Курченка за адресою вул. Центральна, 240 в м. Глобине, Кременчуцького району Полтавської області, невстановлена особа жорстоко поводилась із твариною, а саме собакою.

04.12.2021 слідчим ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000476. Попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 299 КК України.

04.12.2021 було проведено огляд домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 пояснив, що на території даного домогосподарства він також бив свого собаку. В ході проведення огляду було виявлено металеву монтіровку зі слідами залишків шерсті, на нашаруванням РБК, молоток з дерев`яною рукояткою, на відстані близько 250 м. від входу до домогосподарства на землі виявлено нашарування РБК. В ході проведення огляду було вилучено наступні речові докази: 1) монтіровка зі слідами шерсті та нашаруванням РБК; 2) молоток з дерев`яною рукояткою, які були вилучено до ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області.

В ході проведення огляду ОСОБА_6 пояснив, що монтіровкою та молотком спричиняв удари своїй собаці.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене під час огляду майно є знаряддям та доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 04.12.2021 року під час огляду домогосподарство в АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , що належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 : монтіровка зі слідами шерсті та нашаруванням РБК; молоток з дерев`яною рукояткою, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони власнику та володільцю, чи іншим особам користуватися майном із залишенням його в кімнаті збереження речових доказів ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області.

У судове засідання слідчий СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали ( а.с. 1-8), дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: монтіровку зі слідами шерсті та нашаруванням РБК; молоток з дерев`яною рукояткою, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони відчуження та користування власнику, володільцю чи іншим особам, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000476 від 04 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 04.12.2021 року під час огляду домогосподарство в АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , що належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 : монтіровка зі слідами шерсті та нашаруванням РБК; молоток з дерев`яною рукояткою, з метою збереження речових доказів, шляхом заборони власнику та володільцю, чи іншим особам користуватися майном із залишенням його в кімнаті збереження речових доказів ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області..

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1