ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/124/22 Справа № 203/5598/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина Грузії, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 квітня 2022 року включно й визначено заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, що складає 908000 грн.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та, врахувавши особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави, тяжкість злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, а також те, що ОСОБА_10 в рамках іншого провадження повідомлено про підозру у вчинені корисливого злочину, та необхідність проведення у цьому провадженні ще ряду слідчих та процесуальних дій, дійшов висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не зникли та продовжують існувати, тому продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_10 звернулись до суду з апеляційними скаргами, в яких просять ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до Бостанару більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменьшити заставу до 150000 грн.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 посилається на те, що рішення суду постановлене з порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Зазначає, що клопотання слідчого має формальний характер, яке не містить належного обґрунтування того, що заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує продовження застосування щодо підозрюваного цього запобіжного заходу, та не доведено неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Разом з тим, захисник звертає увагу, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, та має враховуватись у сукупністю з іншими обставинами провадження.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 у своїй скарзі наводить доводи, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі захисником ОСОБА_5 . Водночас, захисник вважає, що суд, з урахуванням суми ймовірно солідарно завданих збитків за наслідками вчинення злочину, яка відповідно до проведених експертиз складає 7 239 грн, визначив завідомо непомірний розмір застави для Бостанару, що призводить до неможливості її внесення. До того ж, апелянт звертає увагу, що судом не враховано тих обставин, що підозрюваний має постійне місце проживання, працював неофіційно, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, дружину та дитину, які перебувають на його утриманні. З урахуванням наведених обставин, на переконання захисника, ухвала підлягає скасуванню.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.
Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №30001569 від 14.12.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зокрема щодо Бостанару. В межах цього провадження 20.12.2021 Бостанару було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 21.12.2021 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою й визначено заставу та було продовжено дію цього запобіжного заходу ухвалою суду від 15.02.2022.
Разом з цим, ухвалою цього ж суду від 15.02.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 30001569 продовжено до 21.05.2022.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 ґрунтується на фактичних обставинах провадження та вищенаведених вимогах закону.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Разом з цим, в контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що з урахуванням обставин провадження, ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є тяжким, покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його винуватості, у виді позбавлення волі строком до 6 років, а також особи підозрюваного, який є громадянином іншої держави, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та ці ризики не зменшились й продовжують існувати.
На переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.
Водночас, твердження захисників в скаргах про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Будь-яких переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_11 під вартою колегією суддів не встановлено.
Отже, враховуючи викладене та фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками суду, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту, що підозрюваний має постійне місце проживання, характеризується позитивно, працював неофіційно, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, дружину та дитину, які перебувають на його утриманні не спростовує заявлені у клопотанні слідчого ризики та не можуть виступати стримуючими факторами належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, а також достатнім для забезпечення виконання Бостанару покладених на нього обов`язків.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною, обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційних скаргах мотивів, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4