29.11.2021 Єдиний унікальний № 371/1049/21
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення судового розгляду

18 листопада 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/1081/21

Провадження № 1-кп/371/210/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000298, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миронівка Київської області, адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: будинок під номером АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 259 ч. 1, 259 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000298 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.ст. 259 ч. 1, 259 ч. 2 КК України поданий до суду 29 жовтня 2021 року.

Учасники підготовчого судового засідання вказали на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини 3 статті 314 КПК України та можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Суд, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дійшов таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Миронівському районному суду Київської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог статті 291 КПК України.

Підстав для прийняття в підготовчому судовому засіданні рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини 3 статті 314 КПК України, не встановлено.

Наявні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд визначив порядок розгляду кримінального провадження, з метою підготовки до судового розгляду вирішив питання, визначені частинами 2 та 3 статті 315 КПК України.

Підстави для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачені частиною 2 статті 27 КПК України, відсутні.

В підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Такими особами є прокурор, обвинувачений, захисник.

В ході підготовчого засідання прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що ОСОБА_4 обвинувачується у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку підпалу пересувного цирку, що загрожувало загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками , та у замінуванні ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, який є будівлею, що забезпечує діяльність органів державної влади.

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк запобіжного заходу спливає 21 листопада 2021 року.

За переконанням прокурора, підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні, оскільки ризик вчинення кримінального правопорушення залишається незмінним.

Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження. В іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим можуть бути вчиненні інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив факту вчинення ним кримінальних правопорушеннь, пояснив, що здійснив повідомлення про підпал цирку та мінування будівлі поліції, оскільки перебував під дією амфітаміна, не усвідомлював, що діє. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, який він буде відбувати за адресою місця перебування. Зобов`язався мати законослухняну поведінку, заборонених в обігу засобів не вживати, жодних протиправних дій не вчиняти, з`являтися на виклики суду.

Захисник обвинуваченого просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосувати до обвинуваченго домашній арешт. Вказаний запобіжний захід вважає достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що здійснив завідомо неправдиве повідомлення з телефону на лінію екстреного виклику оператора «102» ГУ НП у Київській області та повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу безпеці громадян шляхом підпалу пересувного цирку. Продовжуючи протиправні дії, здійснив телефонний дзвінок на спеціальну лінію «102» чергової частини ГУ НП в Київській області та повідомив про замінування ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24 години 21 листопада 2021 року.

За правилами частини 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу суд зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у статті 177 КПК України.

Під час обрання запобіжних заходів докази повинні забезпечити, в тому числі, захист від необґрунтованого обрання запобіжного заходу та незаконного обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Запобіжний захід повинен застосовуватись лише у разі крайньої необхідності, якщо неможливо забезпечити належну поведінку обвинуваченого у інший спосіб, а шкода спричинена застосуванням запобіжного заходу буде менша ніж та, яка могла б наступити.

Обставини, які досліджені під час судового розгляду та оцінені, відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про необґрунтованість клопотання в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження стаття 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 259 ч. 1 та 259 ч. 2 КК України, враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку.

Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів суд визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Обґрунтування доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Існують підстави вважати, що заявлений ризик має місце, оскільки обвинувачений є особою, яка раніше судима, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову обвинувачується у вчиненні нових умисних кримінальних правопорушень.

Такі ж обставини були встановлені слідчим суддею Миронівського районного суду Київської області при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Запобіжні заходи це заходи процесуального примусу, які обмежують конституційні права особи особисту свободу та свободу пересування підозрюваного (обвинуваченого) і застосовуються з метою запобігти можливості приховатися від слідства і суду, перешкодити встановленню об`єктивної істини та здійсненню правосуддя, а також продовжити злочинну діяльність. Запобіжний захід може змінюватись або ні як на протязі досудового розслідування, так і судового розгляду справи у передбачений законодавством спосіб.

Обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Одним з важливіших обов`язків суду під час обрання запобіжного заходу є оцінювання в сукупності всіх обставин, за для обрання відповідного запобіжного заходу.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде достатнім для запобігання встановленому ризику кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, мають бути оцінені в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством.

На підтвердження вказаних обставин, зазначених у статті 178 КПК України, докази не надавались.

При вирішенні питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу суд враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК), та коли наявним ризикам можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного (обвинуваченого) має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»), а також дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, репутацію, майновий стан.

Прокурором доведено, що заявлений ризик, який був врахований попередньо, продовжує існувати, не втратив своєї актуальності, як і те, що до закінчення дії ухвали щодо запобіжного заходу судовий розгляд кримінального провадження не можливо завершити з об`єктивних причин.

Разом з тим, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме домашнього арешту для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, та той факт, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, як і не надано переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за станом здоров`я потребує лікування, психологічної та соціальної адаптації.

Суду надано висновок судово-психіатричного експерта № 606 від 13 жовтня 2021 року, за змістом якого обвинувачений страждає у даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на розлади особистості по нестійкому типу. Він страждає на поведінкові та психічні розлади внаслідок вживання психостимуляторів, опіоїдів та алкогольних напоїв, потребує лікування з приводу вказаної залежності.

Не зважаючи на серйозність висунутого обвинувачення та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення обвинуваченого від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є достатніми для запобігання ризику, встановленому в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Суд зазначає, що, не зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою не є виправданим.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що в разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обовязки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, тому до обвинуваченого доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Місцем перебування обвинуваченого є будинок під будинок під номером АДРЕСА_1 .

Запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючому ризику.

Відповідно до частини 1 статті 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.ст. 259 ч. 1, 259 ч. 2 КК України на 15 годину 30 хвилин 14 грудня 2021 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області за адресою: Київська область, місто Миронівка, вулиця Першотравнева, 3.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, поданого відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миронівка Київської області, адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 , адреса місця перебування: будинок під номером АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 у період часу з 21 години вечора до 06 години ранку наступного дня залишати житло: будинок під номером АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, не відлучатися з міста Миронівка Київської області, де він проживає, без дозволу суду.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту обрати строком на два місяці.

Строк дії ухвали до 18 січня 2022 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

У судове засідання викликати обвинуваченого та захисника.

Про день, час та місце судового розгляду повідомити прокурора.

Копію ухвали надіслати до Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури та для виконання до органу національної поліції за місцем проживання обвинуваченого Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП у Київській області.

Зобов`язати вказаний орган негайно поставити ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, на облік і повідомити про це Миронівський районний суд Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1