Справа № 465/7851/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/425/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000574 за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок судді Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2021 року, яким засуджено ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року та Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року, визначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 01 лютого 2021 року, визначено остаточну міру покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року та Трускавецького міського суду Львівської області від 1 лютого 2021 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Апелянт покликається на те, що при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та вироків підлягає дослідженню співвідношення між часом вчинення кримінальних правопорушень і часом засудження за них: ст. 70 КК України підлягає застосуванню, коли кримінальне правопорушення вчинено до засудження за будь-який з них, а ст. 71 КК України коли кримінальне правопорушення вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджений вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 серпня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року та Трускавецького міського суду Львівської області від 1 лютого 2021 року. В той же час, кримінальні правопорушення за вироком суду від 22 березня 2021 року ОСОБА_7 вчинено 19 жовтня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, 21 жовтня 2020 року, 22 жовтня 2020 року, тобто до ухвалення зазначених вироків від 18 грудня 2020 року, 23 грудня 2020 року та 1 лютого 2021 року.

Призначивши обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України, суд не врахував, що вказані злочини вчинені ним також і до ухвалення вироку Трускавецького міського суду від 1 лютого 2021 року, внаслідок чого безпідставно застосував положення ст. 71 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_7 слід було призначити за сукупністю кримінальних правопорушень у порядку, визначеному ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, тобто визначити остаточне покарання з урахуванням покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2021 року та Трускавецького міського суду від 1 лютого 2021 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 близько 02:15 год. 19 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 122 А на вул. Княгині Ольги у м. Львові, підійшовши до автомобіля «Ford Focus», 2008 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім номерними знаками автомобіля вартість яких становить 108,60 та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_9 , загальною вартістю 1115,00 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 1223,60 гривень.

Крім того, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 04:40 год. 20 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 65, що на вул. Княгині Ольги у м. Львові ОСОБА_10 підійшов до автомобіля «Chevrolet Aveo», 2010 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_11 , загальною вартістю 513,64 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення дзеркал власнику транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Він же, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 00:15 год., 21 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 22 на вул. Наукова у м. Львові, підійшов до автомобіля «Seat Ibiza», 2011 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_3 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належить ОСОБА_12 , загальною вартістю 1991,12 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 2099,72 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення зазначених бокових дзеркал транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Також ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 01:20 год., 21 жовтнч 2020 року, перебуваючи біля будинку № 3 на вул. Пулюя у м. Львові, підійшов до автомобіля «Skoda Fabia», 2001 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_4 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_13 , загальною вартістю 574,52 гривень, а всього майном потерпілої на загальну суму 683,12 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення зазначених бокових дзеркал власнику транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 01:45 год. 21жовтня 2020 року, перебуваючи на перехресті вулиць Княгині Ольги та Молдавської у м. Львові, підійшов до автомобіля «Ford Kuga», 2017 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_5 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_14 , загальною вартістю 2242,90 гривень, а всього майном потерпілої на загальну суму 2351,50 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення зазначених номерних знаків власнику транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Надалі ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 02:20 год. 21 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 9 на вул. Пулюя у м. Львові, підійшов до автомобіля «Hyndai Elantra», 2008 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_6 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_15 , загальною вартістю 645,00 гривень, а всього майном потерпілої на загальну суму 753,60 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення зазначених номерних знаків власнику транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Він же, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 02:50 год. 21 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 122 А на вул. Княгині Ольги у м. Львові, підійшов до автомобіля «Ford Fiesta» 2016 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_7 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_16 , загальною вартістю 1166,88 гривень, а всього майном потерпілої на загальну суму 1275,48 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення зазначених номерних знаків власнику транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Також ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 03:25 год. 21 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 52 на вул. Науковій у м. Львові, підійшов до автомобіля «Ford Focus», 2007 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_8 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_17 , загальною вартістю 832,64 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 941,24 гривень. Після чого, бажаючи збагатитись за рахунок повернення зазначених номерних знаків власнику транспортного засобу, залишив на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону, на котрий потрібно телефонувати для їх викупу.

Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 04:15 год., 21 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 122а на вул. Княгині Ольги, у м. Львові, підійшов до автомобіля «Seat Leon», 2005 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_9 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належить ОСОБА_18 , загальною вартістю 1022,62 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 1131,22 гривень.

У продовження вказаних дій, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 00:15 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи неподалік будинку № 12 що по вул. Науковій у м. Львові, підійшов до автомобіля «Renault Clio», 2012 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_10 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 та двома боковими дзеркалами заднього виду автомобіля, які належать ОСОБА_19 , загальною вартістю 1157,08 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 1265,68 гривень.

Він же, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 00:45 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи неподалік будинку № 2 на вул. Науковій у м. Львові, підійшов до автомобіля «Renault Megane», 2004 року випуску державний номерний знак « НОМЕР_11 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_20 , загальною вартістю 520,82 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 629,42 гривень.

ОСОБА_7 також визнаний винним у тому, що реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 02:15 год., 22 жовтня 2020, перебуваючи біля будинку № 47 по вул. Володимира Великого у м. Львові, підійшов до автомобіля «Kia Rio», 2012 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_12 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_21 , загальною вартістю 1130,08 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 1238,68 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 02:35 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , підійшов до автомобіля «Renault Megane», 2008 року випуску державний номерний знак « НОМЕР_13 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів заднім державним номерним знаком, вартість яких становить 108,60 гривень та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_22 , загальною вартістю 520,82 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 629,42 гривень.

Також ОСОБА_7 , реалізуючисвій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 03:15 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи неподалік будинку № 47 по вул. Володимира Великого у м. Львові, підійшов до автомобіля «Ford Fusion», 2014 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_14 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_23 загальною вартістю 2681,76 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 2790,36 гривень.

Він же, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 03:55 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи на вул. Науковій, 20 у м. Львові, підійшов до автомобіля «Skoda Octavia», 2003 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_15 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_24 , загальною вартістю 673,11 гривень, а всього майном потерпілої на загальну суму 781,71 гривень.

У такий самий спосіб, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 04:20 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку на вул. Науковій, 6 у м. Львові, підійшов до автомобіля «Fiat Doblo», 2014 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_16 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками, вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду автомобіля, які належать ОСОБА_25 , загальною вартістю 213,54 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 322,14 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, близько 04:55 год., 22 жовтня 2020 року, перебуваючи біля будинку № 8 на вул. Науковій у м. Львові, підійшов до автомобіля «Renault Scenic», 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_17 », переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, заволодів переднім та заднім державними номерними знаками вартість яких становить 108,60 гривень, та двома боковими дзеркалами заднього виду (вставками) автомобіля, які належать ОСОБА_26 , загальною вартістю 896,82 гривень, а всього майном потерпілого на загальну суму 1005,42 гривень.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який заперечив доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим і в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочини, по даному кримінальному провадженні, у відповідності із зазначеними у вироку суду першої інстанції обставинами справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення остаточного покарання, колегія суддів дійшла висновку, що такі є слушними, а вирок суду в частині, що стосується покарання, підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1, 4 ст. 70 КК України визначено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Крім того, відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року та Трускавецького міського суду Львівської області від 1 лютого 2021 року. При цьому кримінальні правопорушення, відображені у вироку Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2021 року були вчинені 19 жовтня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, 21 жовтня 2020 року та 22 жовтня 2020 року, тобто до ухвалення зазначених вироків від 18 грудня 2020 року, 23 грудня 2020 року та 1 лютого 2021 року.

З огляду на наведене, при призначенні ОСОБА_7 покарання за даним вироком, судом першої інстанції було помилково застосовано положення ст. 71 КК України, внаслідок чого визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В той самий час, визначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання, суд першої інстанції мав застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, тобто визначити остаточне покарання з урахуванням покарання за вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року та Трускавецького міського суду Львівської області від 1 лютого 2021 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання зазначених покарань.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених після постановлення попередніх вироків, застосувавши принцип часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попередніми вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року та Трускавецького міського суду Львівської області від 1 лютого 2021 року.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону який не підлягає до застосування, та не застосування закону, який підлягає застосуванню, що є безумовною підставою для зміни вироку суду в цій частині.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку покликання на застосування ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання невідбутої частини покарань, визначених за вироком Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2021 року, вироками Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, Залізничного районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року та Трускавецького міського суду Львівської області від 01 лютого 2021 року, до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: