Справа №297/2407/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІР ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості від 22 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 14 вересня 2021року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тересва Тячівського району Закарпатської області, мешканця, АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України несудимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи обізнаним про нелегальну міграцію, діючи за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню №0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження та триває досудове розслідування, умисно, але не пізніше 20 липня 2020 року, здійснив незаконне переправлення чотирьох громадян Афганістану через державний кордон України, сприяв незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 маючи злочинний задум, щодо переправлення осіб через державний кордон України, всупереч існуючого порядку перетинання державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого Законом України «Про державний кордон» від 04.11.1991 р. та Законом України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. порядку перетину державного кордону України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12 лютого 2020 року, за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню № 0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, який організував офіційні запрошення для чотирьох громадян Афганістану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ТА ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є родичами останнього, та 12 лютого 2020 року, зустрів вищевказаних осіб в аеропорту міста Київ.

У подальшому, громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню №0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, у період з 12 лютого по липень 2020 року, організував та забезпечував проживання вказаних нелегальних мігрантів на території міста Київ.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню № 0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження та триває досудове розслідування, 09 липня 2020 року організував доставку даних 4 громадян Афганістану до Закарпатської області, для подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України, та за допомогою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, організував їх тимчасове поселення на території с. Тересва Тячівського району Закарпатської області, до 20 липня 2020 року.

Надалі, 20 липня 2020 року, ОСОБА_5 , виконуючи роль провідника, прибувши за місцем тимчасового утримання вказаних нелегальних мігрантів (територія с. Тересва Тячівського району Закарпатської області), діючи умисно, за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню №0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, здійснив спробу незаконного переправлення даних осіб через державний кордон України.

Так, 20 липня 2020 року ОСОБА_5 , маючи як знаряддя вчинення злочину плав засіб - човен марки «Колібрі», знаходячись безпосередньо біля лінії кордону України та Румунії, в селі Тересва Тячівського району Закарпатської області, на ділянці ВІПС «Грушово» ІНФОРМАЦІЯ_6 , посадив вказаних чотирьох нелегальних мігрантів до вказаного човна та у напрямку 268 прикордонного знаку через річку Тиса переправив останніх до Румунії.

Однак, того ж дня, за 15 метрів від державного кордону України, вказані нелегальні мігранти були виявлені працівниками правоохоронних органів Румунії та в порядку реадмісії були передані на територію України співробітникам ДПСУ.

Не зупиняюсь на вказаному та продовжуючи свою протиправну діяльність, пов`язану із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на початку листопада 2020 року, діючи за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню № 0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження та яких триває досудове розслідування, повторно, умисно, але не пізніше 31 липня 2020 року, здійснив сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо двох нелегальних мігрантів, а саме громадянина Пакистану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та громадянина Афганістану ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, при нижчевикладених обставинах.

Діючи на виконання злочинного задуму, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню №0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження та відносно яких триває досудове розслідування, повторно, 31 жовтня 2020 року близько о 20 год 00 хв., попередньо домовившись з вищевказаними двома нелегальними мігрантами про зустріч, прибув до автовокзалу в м. Київ, де усвідомлюючи роль виконавця злочину, придбав квитки на рейсовий автобус для громадянина Пакистану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та громадянина Афганістану ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за маршурутом Київ - Мукачево.

Того ж дня, з метою реалізації своїх планів, громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню № 0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, організував посадку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 до вищевказаного автобусу, та надав вказівки вищевказаним нелегальним мігрантам щодо правил їх поведінки у зазначеному автобусі, щоб останні не були виявлені правоохоронними органами, та повідомив що на одній із зупинок їх мають зустріти особи, які в подальшому здійснять незаконне переправлення їх через державний кордон України.

Прибувши 01 листопада 2020 року в місто Мукачево, громадянина Пакистану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та громадянин Афганістану ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зустрів ОСОБА_5 , який за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний акт відносно якого по кримінальному провадженню №0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, здійснив поселення вказаних осіб до готелю «На посошок», що у м. Мукачево, де останні проживали до 11 листопада 2020 року.

В свою чергу, ОСОБА_5 за попередньою змовою з громадянином України, обвинувальний відносно якого по кримінальному провадженню №0000672 від 30.07.2021 скеровано до Берегівського районного суду Закарпатської області для розгляду, передав двох вищевказаних іноземців, з метою їх подальшого переправлення через державний кордон України громадянам України (відносно яких до Берегівського районного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000812 від 11.11.2020, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України та ч. 1 ст. 162 КК України), які 11 листопада 2020 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність, діючи з прямим умислом, здійснили намір незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Пакистану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та громадянина Афганістану ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак того ж дня, під час слідування в напрямку державного кордону України, в селі Яноші Берегівського району Закарпатської області, були затримані працівниками Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України, тобто сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

22 жовтня 2021 року через канцелярію суду надійшла угода про визнання винуватості від 22.10.2021 року, укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно якої останній беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині. Також вказаною угодою сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 332 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст. 75 КК України, про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.с. 21-27).
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 ствердила, що укладення угоди про визнання винуватості було добровільним, просила затвердити таку.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості. Ствердив, що наслідки затвердження такої та наслідки її невиконання йому відомі, а укладення угоди є добровільним. Останній свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України визнав повністю та погодився на призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та звільнення його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним. Ствердив, що така була укладена добровільно.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена в тому числі і угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому, в ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 22.10.2021 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначити останньому узгоджену сторонами вид і міру покарання.
Разом з тим, згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 КК не потрібно.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 332 КК України, суд враховує, що останній на момент вчинення злочину не обіймав посаду та не займався діяльністю, з якою було пов`язано вчинення такого, а тому додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд не призначає.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався. Клопотань про обрання відносно останнього запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання до суду не надходило.
Керуючись ст. ст. 124, 314, 368, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 14 вересня 2021року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 22 жовтня 2021 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення, та покласти на нього обов`язки, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Олександр ФЕЙІР