УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 067 91 від 09.03.2020, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харцизька Донецької обл., громадянин України, українець, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання на території м. Києва та Київської обл., не судимий,
підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 13.10.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, що скоєно за таких обставин.
Приблизно об 19 годині 00 хвилин 08.10.2020, перебуваючи за місцем свого проживання у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, у ході якого у підозрюваного з мотиву особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 не менше чотирьох ударів в область голови. Таким чином, підозрюваний своїми умисними діями спричинив ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть останнього.
Крім того, ОСОБА_5 02.02.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України, що скоєно за таких обставин.
У той же день, після нанесення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , розуміючи, що потерпілий не може чинити опір, у підозрюваного виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи цей злочинний умисел, ОСОБА_5 дістав з кишень ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 500 грн.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2021 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 01.08.2021.
Строк досудового розслідування закінчується 13.08.2021.
На переконання слідчого, раніше встановлені ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не зменшилися.
З огляду на неможливість завершити досудове розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на необґрунтованості підозри та відсутності достовірних даних щодо особи підозрюваного, що, на їх думку, є підставою для застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту в нічний час доби.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованих злочинів.
Водночас, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що обґрунтованість підозри не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу та продовження його строку. Так, у рішеннях «Тірон проти Румунії», «Смірнов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало чотири основні причини продовження строку триманні під вартою: ризик, що підозрюваний не прибуде до суду, ризик, що після звільнення особа вчинить дії, спрямовані на переховування від правосуддя, вчинить інше кримінальне правопорушення та буде причиною суспільного безладу.
Викладене покладає на слідчого суддю обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою встановити наявність наведених ЄСПЛ ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на відсутність у підозрюваного визначеного місця проживання на території м. Києва та Київської обл., а також покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки відповідно до ст. 178 КПК суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.
Крім того, слідчий суддя з огляду на обставини вчинення інкримінованих злочинів вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є достатньо високим.
Враховуючи, що інкримінований злочин вчинений з корисливих мотивів, а ОСОБА_5 офіційного та стабільного джерела доходів не має, слідчий суддя не виключає, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку підозрюваного. Отже, ризик вчинення підозрюваним подібного кримінального правопорушення з корисливим спрямуванням є достатньо високим.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо наявності ризиків, слідчій суддя вважає доведеними ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.
Як випливає з клопотання та доводів прокурора, у подальшому необхідно провести значну кількість слідчих та процесуальних дій.
Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.
Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання особи під вартою може бути продовжений у межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що строк досудового розслідування закінчується 13.08.2021, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Частиною 3 статті 183 КПК передбачено, що слідчий суддя може не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою по 13 серпня 2021 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1