Справа № 645/3958/15
Провадження № 1-кп/645/9/22
В И Р О К
13 січня 2022 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого офіційного місця реєстрації, не маючого постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ОСОБА_3 21 листопада 2013 року знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом зі своїм батьком ОСОБА_8 , 1958 року народження, розпивав спиртні напої. Приблизно о 14 год. 00 хв. між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у залі, що знаходиться при вході у зазначену квартиру зліва, виник конфлікт на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що останній стоїть спиною до чавунної радіаторної батареї, наніс декілька ударів по обличчю та верхнім кінцівкам ОСОБА_8 , спричинивши останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи №283-Ат/13 від 20.12.2013 року, синці та садна обличчя та кінцівок. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ще один удар по обличчю ОСОБА_8 , від якого останній впав та при падінні потилицею вдарився об зазначену чавунну радіаторну батарею, тим самим йому була спричинена, згідно висновку судово-медичної експертизи №283-Ат/13 від 20.12.2013 - важка черепно-мозкова травма: забій головного мозку з осередками забія-розтрощування лівої скроневої і лівої потиличної долей, внутрішньочерепові крововиливи. 21.11.2013 року ОСОБА_8 був госпіталізований до ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Причиною смерті ОСОБА_8 стала важка черепно-мозкова травма та її ускладнення - набряк-дислокація стовбуру головного мозку, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями 21.11.2013 року від дій ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 21.11.2013 року в ході розпивання спиртних напоїв між ним та його батьком виник конфлікт з приводу матері обвинуваченого. В ході конфлікту вони почали один одного штовхати, внаслідок чого його батько впав на підлогу. Обвинувачений наголосив, що він не бажав позбавляти життя останнього, а також навіть не зрозумів, що батько вдарився головою об батарею внаслідок падіння. В скоєному злочині розкаявся, свою провину визнав повністю.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, в судовому засіданні доведена повністю.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має ряд тяжких захворювань, а саме РРТБ (02.04.20) легень (фіброзно-кавернозий) Дестр+ МБТ- М- МГ+ R+K- Резист (I)HREZ (II) KmCmLfxMfx гіст0.Стан після дренування (03.04.20) лівої плевральної порожнини. Кат4Ког2 (2020); Цукровий діабет; встановлена ІІ група інвалідності. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Тому з метою виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України.
Враховуючи, дані про особу обвинуваченого, його критичне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та засудження ним своєї поведінки та усвідомлення своєї провини, його прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання, ту обставину, що вчинений ним злочин є необережним, а також навність обставини, що пом`якшує покарання, наявність тяжких захворювань та встановлення ІІ групи інвалідності, суд вважає, що не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Тому суд прийшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання з визначенням іспитового строку.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати за проведення судових експертиз відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1