УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 (( ОСОБА_6 ),
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, без постійного місця проживання на території України, раніше судимий,
у кримінальному провадженні № 0002424, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, без альтернативи застосування застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що в період з травня 2021 року по 17.08.2021 у громадянина Грузії ОСОБА_10 , який з 2019 року проживав на території України, а саме, у місті Одеса та ще трьох невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які також мешкали в м. Одеса, виник умисел на протиправне заподіяння смерті громадянину Грузії ОСОБА_11 , який 22.05.2021 перетнув кордон України і тимчасово проживав у місті Києві.

При невстановлених досудовим розслідуванням обставинах вказані особи вступили у попередню змову на умисне вбивство ОСОБА_11 , після чого розробили план реалізації злочину та розподілили між собою ролі, відповідно до яких одна із невстановлених під час досудового розслідування осіб, яка знайома з особою з оточення ОСОБА_11 ОСОБА_12 , використовуючи дружні зв`язки останнього під вигаданим приводом повинна була домовитись про зустріч з ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 разом з іншими двома невстановленими під час досудового розслідування співучасниками несподівано прибути на зустріч та, використовуючи невстановлену під час досудового розслідування вогнепальну зброю та предмети, що мають колото-ріжучі властивості, вчинити вбивство потерпілого.

Органом досудового розслідування встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_10 , з метою приховування своїх злочинних дій, 17.08.2021 перебуваючи у місті Одеса орендував на дві доби автомобіль марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому разом з однією із невстановлених під час досудового розслідування осіб, який є одним із співучасників злочину, 17.08.2021, приблизно о 21 год. 00 хв., прибув у місто Київ. В свою чергу, двоє інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі марки «ВМW», номерний знак НОМЕР_2 , 17.08.2021, приблизно о 21 год. 30 хв., з метою умисного вбивства ОСОБА_11 , також прибули до міста Києва.

Того ж вечора, діючи відповідно до раніше розробленого плану, виконуючи відведену їй роль, діючи за попередньою змовою групою осію, одна із невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з числа тих, хто прибув на автомобілі марки «ВМW», номерний знак НОМЕР_2 , зустрілася у невстановленому досудовим розслідуванням місці з ОСОБА_12 , який не був обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_10 та інших співучасників щодо умисного вбивства ОСОБА_11 , та домовився про зустріч з ОСОБА_11 18.08.2021 о 11 год. у дворі буд. АДРЕСА_1 . Про час та місце зустрічі з потерпілим невстановлена під час досудового розслідування особа повідомила ОСОБА_10 та інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, які діяли з ним у попередній змові групою осіб.

Так, 18.08.2021, у період часу з 05 год. 28 хв. по 05 год. 44 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, діючи відповідно до раніше розробленого плану, двоє невстановлених під час досудового розслідування осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, рухаючись на автомобілі марки «ВМW», номерний знак НОМЕР_2 , в напрямку буд. № 22-В по вул. Новаторів у м. Києві, застосовуючи засоби конспірації, а саме змінивши номерні знаки транспортного засобу на державний номерний знак НОМЕР_3 , у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 10 год. 30 хв., прибули на вказаному автомобілі до місця вчинення злочину.

В свою чергу, ОСОБА_10 разом з невстановленою під час досудового розслідування особою, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до раніше розробленого плану, у період часу з 05 год. 21 хв. до 10 год. 30 хв., на транспортному засобі марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули на місце неподалік буд. № 22 В по вул. Новаторів у місті Києві, де очікували на сигнал від невстановленої під час досудового розслідування особи.

В подальшому, 18.08.2021, не пізніше ніж о 11 год. 00 хв., невстановлена під час досудового розслідування особа, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими співучасниками, виконуючи відведену йому роль, під вигаданою метою зустрілась з ОСОБА_11 неподалік буд.№22 В по вул. Новаторів у м. Києві, після чого, діючи відповідно до раніше розробленого та узгодженого з усіма учасниками плану, повідомила ОСОБА_10 та інших двох невстановлених під час досудового розслідування осіб про зустріч з потерпілим, цим самим подала останнім сигнал.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, того ж дня о 11 год. 03 хв. ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із двома невстановленими під час досудового розслідування особами, отримавши сигнал, діючи відповідно до розробленого плану, несподівано для ОСОБА_11 наблизились до останнього. Далі, ОСОБА_10 , діючи умисно, використовуючи заздалегідь підготовлену невстановлену під час досудового розслідування вогнепальну зброю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті особи і бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті потерпілому, здійснив один прицільний постріл у тулуб ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому вогнепальне поранення лівої тазової області з наскрізним проходженням раневого каналу через черевну порожнину та черевну аорту. В свою чергу, невстановлені під час досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, нанесли ОСОБА_11 удари невстановленим під час досудового розслідування предметом, що має колото-ріжучі властивості, а також ногами по голові і іншим частинам тіла, чим заподіяли потерпілому три забійні рани волосистої частини голови з переломом кісток зводу черепа, перелом верхньої та нижньої щелеп та три колото-різані рани лівого стегна.

Виконавши дії, які було необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та невстановлені під час досудового розслідування особи з місця вчинення злочину втекли, а ОСОБА_11 від масивної внутрішньої кровотечі, яка виникла в результаті вогнепального поранення, помер на місці події.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_10 злочину, з метою забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення злочину ОСОБА_10 , тяжкість злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, враховуючи наявність ризиків щодо можливості переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а також той факт, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених та зазначив, що підозрюваний є раніше судимою особою на території Грузії, на території України постійного місця проживання не має та є громадянином іншої держави.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання і застосування до ОСОБА_10 найбільш суворого запобіжного заходу та зазначив, що висунута підозра є необґрунтованою, оскільки жоден свідок не вказує безпосередньо на ОСОБА_10 як на особу, що вчинила вказане правопорушення. Крім того, захисник також зазначав, що ОСОБА_10 не повідомлено про підозру у передбачений КПК України спосіб, оскільки ОСОБА_13 не є дружиною ОСОБА_10 , а відтак ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного у передбачений законом спосіб.

Підозрюваний ОСОБА_10 підтримав доводи свого захисника та зазначив, що особа ОСОБА_13 йому не відома.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002424, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

03.09.2021 прокурором у кримінальному провадженні погоджене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, яке того ж дня, в порядку ст. 278 КПК України, було вручено дорослому члену сім`ї, а саме, дружині ОСОБА_10 для передачі останньому у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного на даний час не встановлене.

06.09.2021 у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та встановити місце знаходження ОСОБА_10 не виявилось за можливе, останнього оголошено в розшук.

13.09.2021 у зв`язку з тим, що оголошено розшук підозрюваного, досудове розслідування в порядку ст. 280 КПК України зупинено.

29.09.2021 у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень досудове розслідування відновлено.

29.09.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_10

23.11.2021 ОСОБА_10 затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.09.2021.

23.11.2021 ОСОБА_10 особисто під розписку у присутності адвоката вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_10 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Новаторів, 22В від 18.08.2021, під час якого виявлено труп ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням, колото-різаними ранами та травмами голови; допитом свідка ОСОБА_14 , під час якого встановлено, що 18.08.2021 приблизно о 11.00 год. свідок бачив біля буд. 22Б по вул. Новаторів у м. Києві особу, одягнену у чорну куртку з капюшоном, джинси, високої та худорлявої тілобудови, яка йшла у бік буд. № 22В (місце злочину) разом з іншою особою, потім через деякий час бачила, як від будинку АДРЕСА_2 бігла вказана особа та ще троє інших осіб; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 , під час якого остання впізнала ОСОБА_10 як особу, яку бачила за вищевказаних обставин; протоколами огляду предметів, а саме носіїв інформації із відеозаписами, за участю свідка ОСОБА_14 , під час яких встановлено, що зафіксована на відеозаписі з буд. АДРЕСА_3 , особа у чорній куртці з капюшоном, джинсах, яка за спиною тримала предмет, схожий на пістолет це та сама особа, яку вона впізнала під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто ОСОБА_10 ; також зафіксована на відеозаписі з будинку по пров. Люботинському у м. Києві особа у чорній куртці з капюшоном, джинсах, яка йде у бік вул. Новаторів та через деякий час біжить разом з іншими трьома особами від вул. Новаторів це та сама особа, яку вона впізнала під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто ОСОБА_10 ; також зафіксована 17.08.2021 о 21.53 год. на відеозаписі із готелю «IrisHitels» особа, яка надавала для поселення свій документ це та сама особа, яку вона впізнала під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто ОСОБА_10 ; допитами свідка ОСОБА_15 , якими встановлено те, що 18.08.2021 він разом із потерпілим ОСОБА_11 , приблизно о 10.00 год. прибули до буд. № 22В по вул. Новаторів у м. Києві, після чого, ОСОБА_11 через деякий час зустрівся там із невідомим йому чоловіком та в ході розмови потерпілого із вказаною особою, до нього підійшло не менше двох інших осіб, у одного з яких був предмет, схожий на пістолет, після чого свідок почав тікати та під час втечі почув звук, схожий на постріл, потім він повернувся на місце та побачив ОСОБА_11 мертвим; слідчим експериментом зі свідком ОСОБА_15 , під час якого відтворено описані події; допитом свідка ОСОБА_16 , яким встановлено те, що 18.08.2021 приблизно о 10.30 год. він побачив біля свого подвір`я по провулку Люботинському у м. Києві, двох осіб не слов`янської зовнішності, один з них одягнений у чорну куртку з капюшоном, джинси, які розмовляли між собою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_16 , під час якого останній впізнав ОСОБА_10 як особу, яку бачив за вищевказаних обставин; протоколами огляду предметів, а саме носіїв інформації із відеозаписами, за участю свідка ОСОБА_16 , під час яких встановлено, що зафіксована на відеозаписі з буд. АДРЕСА_3 , особа у чорній куртці з капюшоном, джинсах, яка за спиною тримала предмет, схожий на пістолет це та сама особа, яку він впізнав під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто ОСОБА_10 ; також зафіксована на відеозаписі з будинку по пров. Люботинському у м. Києві особа у чорній куртці з капюшоном, джинсах, яка йде у бік вул. Новаторів та через деякий час біжить разом з іншими трьома особами від вул. Новаторів це та сама особа, яку він впізнав під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто ОСОБА_10 ; також зафіксована 17.08.2021 о 21.53 год. на відеозаписі із готелю «IrisHitels» особа, яка надавала для поселення свій документ це та сама особа, яку він впізнав під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто ОСОБА_10 ; допитом свідка ОСОБА_17 , яким встановлено, те що 18.08.2021, приблизно о 11.00 год., у той час, коли вона рухалась на автомобілі по вул. Трактористів у м. Києві, почула звук, схожий на постріл, після чого побачила особу, яка одягнена у чорну куртку з капюшоном та джинси, яка тримала в руках предмет, схожий на пістолет, який направлений у бік особи, яка впала на землю, після чого інші двоє осіб, які стояли поруч почали бити ногами ту особу, яка впала на землю, також там знаходилась ще четверта особа, яка стояла поруч та спостерігала; допитом свідка ОСОБА_18 , яким встановлено те, що 18.08.2021, приблизно о 11.00 год. остання почула звук, схожий на постріл, після чого виглянула у вікно та побачила чотирьох осіб, які біжать у бік провулку Люботинського у м. Києві, у одного з яких чітко бачила в руці предмет, схожий на пістолет; допитом свідка ОСОБА_19 , яким встановлено те, що 17.08.2021 йому зателефонувала жінка, яка запропонувала взяти в оренду автомобіль Форд Фієста д.н.з. НОМЕР_1 та повідомила, що їй необхідно їхати до м. Києва, на що свідок погодився, після чого вони домовились про зустріч, на зустріч прийшов чоловік, який надав документи для оформлення договору оренди, а саме посвідку на тимчасове проживання на ім`я ОСОБА_5 , після чого взяв дане авто для користування, авто було повернуте 19.08.2021 іншою особою; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_19 під час якого останній впізнав ОСОБА_10 як особу, якій він передавав автомобіль Форд Фієста д.н.з. НОМЕР_1 17.08.2021; допитом свідка ОСОБА_20 яким встановлено те, що 17.08.2021 о 21.50 год до «IrisHitels», що за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 120Б, заселився ОСОБА_10 , який надав для поселення документ, а саме посвідку на тимчасове проживання, разом з жінкою та ще одним чоловіком кавказької зовнішності, виїхали з готелю останні 18.08.2021 о 04.45 год.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_20 , під час якого остання впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 17.08.2021 о 21.50 год. заселилась в готель та 18.08.2021 о 04.45 год. виселилась та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_10 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_10 ознак інкримінованого йому злочину.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність застосування тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для кримінального провадження; незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_10 , який є громадянином іншої держави, на території України постійного місця проживання не має, а відтак з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване ОСОБА_10 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачає виключно позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Наявність у підозрюваного на утриманні дружини та неповнолітньої дитини, хоча і мінімізує ризик переховування ОСОБА_10 від органу досудового розслідування та суду, однак повністю його не виключає.

Слідчим суддею також враховано вік підозрюваного, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, характер вчинення якого свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, до норм закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, вчинений групою осіб із застосуванням зброї, наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене проти життя особи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вищенаведеного ризику свідчить і те, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, який призвів до загибелі людини, що вказує на зневажливе ставлення до людського життя та природних прав, і в сукупності з іншими характеризуючими ознаками підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкримінований злочин призвів до загибелі людини, ОСОБА_10 на даний час притягається до кримінальної відповідальності на території іншої держави, слідчий суддя вважає, що не виключений і ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки інкримінований ОСОБА_10 злочин відноситься до насильницького, а саме особа підозрюється в умисному вбивстві, що може свідчить про здатність підозрюваного до вчинення певних дій з метою зміни показань вказаними особами або безпідставної відмови від них, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, вагомість доказів щодо його можливої причетності до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, значний суспільний резонанс, з урахуванням встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тих обставин, що суду не надано даних на підтвердження таких достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення перешкод органу досудового розслідування, можливість здійснення ним впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, враховуючи викладене, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про сімейні та соціальні зв`язки і спосіб життя, а також слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я або існування інших обставин, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя надає критичної оцінки доводам сторони захисту щодо не набуття ОСОБА_10 статусу підозрюваного, оскільки відповідно до актового запису про шлюб № 1657 від 22.07.2021 у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) м. Одеса було зареєстрованого шлюб між ОСОБА_10 і ОСОБА_13 . Жодних документів, які би спростовували вказані, доводи стороною захисту надано не було.

Таким чином, в силу положень ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, що і було зроблено органом досудового розслідування і вручено повідомлення про підозру ОСОБА_10 його дружині ОСОБА_13 .

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що 23.11.2021 ОСОБА_10 особисто отримав повідомлення про підозру.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочину, який спричинив загибель людини, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 194, 196, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002424, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити у межах строку досудового розслідування, тобто до 05.01.2022 включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1