Справа № 752/6325/21
Провадження № 1-кс/752/1050/22
У Х В А Л А

17.02.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000603 від 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000603 від 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер :91:032:0008) та нежитлове приміщення магазину, що розташовані по АДРЕСА_1 та на праві власності належать ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), заборонивши розпоряджатися ними.

Клопотання обґрунтовано тим, що посадові особи Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ фірма «С.М.К.» (), з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи, використовуючи службове становища всупереч інтересам служби, у період часу з 2001 року по 2015 рік, умисно не вчинили дії, покладені на них, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Так, посадові особи ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, з корисливих спонукань, підробили Угоду від 04.01.1999 про зміну договору 1-у-1525 від 18.12.1998, відповідно до якого ТОВ «Фірма «С.М.К.» придбало у ПП «Березневе» (), зареєстрованого за адресою: м. Київ вул. Щусєва, 26, приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеними слідчими та процесуальними діями встановлено, що станом на 18.12.1998 ПП «Березневе» () не мало у власності приміщення магазину за адресою: м. Київ вул. Щусєва, 32, а відповідно до зібраних у кримінальному провадженні матеріалів встановлено, що ПП «Березневе» (), у вказаний період часу, на праві власності володіло приміщенням магазину № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, посадові особи ТОВ фірма «С.М.К.» (), у невстановлений досудовим розслідуванням час, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою, подали до Київської міської ради завідомо підроблені документи, зокрема Угоду від 04.01.1999 про зміну договору 1-у-1525 від 18.12.1998, відповідно до якого ТОВ «Фірма «С.М.К.» придбало у ПП «Березневе» () приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідало дійсності, оскільки останнє, у вказаний період часу, мало у власності лише приміщення магазину № 323 за адресою: АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями, посадові особи ТОВ фірма «С.М.К.» () ввели в оману депутатів Київської міської ради ХХІІІ скликання, в результаті чого на VIII сесії Київської міської ради прийнято Рішення від 30.01.2001 № 172/1149, яким, відповідно до п. 9, затверджено проект відведення земельної ділянки ТОВ фірма «С.М.К.» для експлуатації та обслуговування продовольчого магазину на АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, направлені на незаконне заволодіння земельною ділянкою, що належала громаді м. Києва, ТОВ фірма «С.М.К.» () в особі директора ОСОБА_4 , 05.09.2001 уклали договір оренди земельної ділянки за адресою по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :91:032:0008) площею 0,0625 га з Київською міською радою в особі Київського міського голови ОСОБА_5 , строком на 10 років.

Діючи відповідно до раніше розробленого плану, посадові особи ТОВ фірма «С.М.К.» (), звернулись до Господарського суду м. Києва з позовом до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на будівлю магазину «Смачні страви» після реконструкції з розширенням, розташовану по АДРЕСА_1 , надавши суду завідомо підроблену Угоду від 04.01.1999 про зміну договору 1-у-1525 від 18.12.1998, чим ввели суд в оману для досягнення своєї злочинної мети. Враховуючи формальну наявність Угоди від 04.01.1999 про зміну договору 1-у-1525 від 18.12.1998 та будучи введеним в оману щодо факту його укладання, Господарський суд м. Києва виніс Рішення № 2/10 від 20.01.2009 про задоволення вказаного позову, в результаті чого 28.04.2011, право власності на нежитлову будівлю площею 338,50 кв.м. по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ фірма «С.М.К.».

02.04.2015 ТОВ фірма «С.М.К.» уклало договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :91:032:0008) по АДРЕСА_1 з Київською міською радою, в результаті чого заволоділи вказаною земельною ділянкою шляхом обману, чим спричинили громаді м. Києва матеріального збитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України земельну ділянку (кадастровий номер :91:032:0008) та нежитлове приміщення магазину, що розташовані по АДРЕСА_1 та на праві власності належать ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

28.01.2022, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчим визнано речовими доказами земельну ділянку (кадастровий номер :91:032:0008) та нежитлове приміщення магазину, що розташовані по АДРЕСА_1 та на праві власності належать ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), оскільки речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
З метою збереження речових доказів та попередження подальшого відчуження вказаних предметів на користь третіх осіб прокурор просить задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене майно із забороною його відчуження.

Крім того, прокурор просить розглянути клопотання у відсутність власника майна.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Представник власника майна в судове засідання не викликався на підставі положень ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення збереження майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що СУ ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603 від 24.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з посадовими особами ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної особи, використовуючи службове становища всупереч інтересам служби, у період часу з 2001 року по 2015 рік, умисно не вчинили дії, покладені на них, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000603 від 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер :91:032:0008) та нежитлове приміщення магазину, що розташовані по АДРЕСА_1 та на праві власності належать ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), заборонивши розпоряджатися ними.

28.01.2022, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчим визнано речовими доказами земельну ділянку (кадастровий номер :91:032:0008) та нежитлове приміщення магазину, що розташовані по АДРЕСА_1 та на праві власності належать ТОВ фірма «С.М.К.» ().

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду, прокурор просить накласти арешт на майно, що є об`єктом злочинних посягань та визнано речовим доказом.

Слідчим суддею встановлено, і це підтверджується матеріалами клопотанняґ. Дослідженими слідчим суддею, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом злочинних посягань, здобуто внаслідок вчинення кримінального провадження, а отже відповідає ознакам, передбаченим ст.98 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки незастосування таких заходів може призвести до їх відчуження.

Таке втручання у право власності особи на даній стадії досудового розслідування забезпечить дієвість кримінального провадження та збереження доказів.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000603 від 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :91:032:0008) та нежитлове приміщення магазину, що розташовані по АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ТОВ фірма «С.М.К.» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), заборонивши розпоряджатися ними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя