Справа № 740/6987/21
Провадження № 1-кс/740/1670/21
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

15 грудня 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 12.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-
встановила:
слідчий СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про арешт майна, а саме на:19 (дев`ятнадцять) дерев породи сосна; автомобіль марки Renault Master сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього із забороною його відчуження та розпорядження.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 12.12.2021 на службу 102 надійшло повідомлення від інспектора СРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про те, що патрулюючи в складі Байт 300 було зупинено автомобіль Renault д.н.з. НОМЕР_2 та в ході огляду якого було встановлено, що в даному автомобілі перевозяться дерева породи сосна без належного на те дозволу.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001179 від 12.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

12.12.2021 під час огляду місця події за адресою м. Ніжин, вул. Московська, було вилучено: 19 (дев`ятнадцять) дерев породи сосна; автомобіль марки Renault Master сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі автомобіль марки Renault Master сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Власник майна ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого, подали клопотання про передачу тимчасово вилученого майна на відповідальне зберігання, в якому просять застосувати найменш обтяжливий спосіб забезпечення, а саме передати автомобіль марки Renault Master сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання зазначають, що вказаний автомобіль використовується в ході здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_8 , з яким власник авто перебуває в трудових відносинах. Даний автомобіль являється єдиним джерелом існування як власника авто, так і його сина ОСОБА_9 , який надає послуги з перевезення за допомогою даного автомобіля. На даний час автомобіль зберігається на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори, натомість власник авто здатен забезпечити належні умови зберігання автомобіля. Вказаний транспортний засіб не містить на собі жодних слідів злочину. Вважають, що зберігання автомобіля на вуличному майданчику призведе до його пошкодження, тому є підстави для передання його на зберігання власнику. Просили врахувати, що власник автомобіля не є підозрюваним, обвинувачем, його автомобіль оглянутий, тому відповідно до ст.173 КПК України просили передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику, а у випадку необхідності із забороною останньому його відчуження.

Заслухавши пояснення власника майна та його захисника, розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність часткового задоволення даного клопотання, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо відомостей вважати тимчасово вилучене майно, зазначене в клопотанні доказом у кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

В силу ст.41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Відповідно до пункту першого ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Слідчий суддя виходячи із принципу змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, зазначає, що орган досудового розслідування не надав слідчлму судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності позбавлення права особи вільно користуватися своїм майном.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що майно на яке необхідно накласти арешт, а саме автомобіль належить передати його власнику ОСОБА_3 заборонивши йому проводити будь-які дії з вказаним автомобілем (проводити технічні зміни) до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті та передавати транспортний засіб будь-яким третім особам у користування та на першу вимогу експерта, слідчого, прокурора, слідчого судді, суду надавати транспортний засіб для проведення слідчих, процесуальних дій та експертиз.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст.107, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 12.12.2021 під час огляд місця події, а саме: 19 (дев`ятнадцять) дерев породи сосна; автомобіль марки Renault Master сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього.
Автомобіль марки Renault Master сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, передати на відповідальне зберігання їх власнику ОСОБА_3 , заборонивши йому проводити будь-які дії з вказаним автомобілем (проводити технічні зміни) до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.
Заборонити власнику ОСОБА_3 передавати транспортний засіб будь-яким третім особам у користування та на першу вимогу експерта, слідчого, прокурора, слідчого судді, суду надавати транспортний засіб для проведення слідчих, процесуальних дій та експертиз.
Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України.
Виконання ухвали про арешт майна покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1