В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2021 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волсвин, Червоноградського району, Львівської області, українця, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 , 17.06.2021, близько 01:20 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та що його дії є непомітними для сторонніх осіб, перебуваючи за адресою: м.Львів, пл. Міцкевича, 5, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Samsung" ІМЕІ:- НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 5000 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму, тобто, вчинив вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 16:35 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно проник в готельний номер готелю " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки "Meizu" сірого кольору у чохлі чорного кольору, вартістю 2000 грн., портативне зарядне чорного кольору, вартістю 550 грн., паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_3 , ID-паспорт виданий на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_4 , заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2550 грн, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинувачений обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах. Зокрема, ствердив, що 17.06.21р., та 22.06.2021 р. в зазначений в обвинуваченні час та місці вчинив крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_6 та ноутбуки , планшет, комплект рацій у ОСОБА_9 також пояснив, що 23.06.2021 проник у готельний номер потерпілого ОСОБА_8 , звідки викрав мобільний телефон та інші особисті речі. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не прибули; належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Претензій до обвинуваченого не мають, т.я. все викрадене їм повернуто.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, його винуватість також стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами.
Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.06.2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що невідома особа 23.06.2021, приблизно о 14:00 год., проникла через незачинені в готельний номер готелю " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Котлярська, 3, звідки таємно викрала його речі.
Даними протоколу огляду предмету від 24.06.2021 року, а саме компакт диску формату «DVD-R», на якому є файл з відеозаписами з внутрішніх камер приміщення готелю " ІНФОРМАЦІЯ_5 " за адресою: м.Львів, вул. Котлярська, 3, події яка мала місце 23.06.2021 за вказаною адресою, з яких видно як особа, попередньо встановлена як ОСОБА_4 , одягнений в сіру футболку, сірі шорти, з сумкою чорного кольору на плечі, о 16:35 год. заходить в один із номерів зазначеного готелю та через деякий час виходить з нього.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що на вказаному відеозаписі знаходиться саме він.
Даними протоколу огляду місця події від 24.06.2021, з якого видно, що на АДРЕСА_3 знаходиться особа, яка представилася як ОСОБА_4 , який на запитання слідчого про те, чи є у нього речі, які заборонені або не йому не належать чи здобуті злочинним шляхом, відповів, що у нього є мобільний телефон марки "Meizu" сірого кольору у чохлі чорного кольору, зелена папка з документами, в якій, серед іншого, знаходились паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_3 , ID-паспорт виданий на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_4 , картка «Монобанк».
Даними протоколу огляду предмету від 24.06.2021 року та фототаблицями до нього, а саме мобільного телефону марки «Meizu», сірого кольору в чохлі чорного кольору, ID-картки, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідки про не судимість, картки платника податків, світлокопії паспорта громадянина України, видані на ім`я ОСОБА_8 , банківська картка монобанк, 3 фотокартки та іноземні договори.
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 25.06.2021 та фототаблицями до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 серед наданих мобільних телефонів впізнав телефон, який знаходиться під номером 3 («Meizu») як такий, який у нього було викрадено 23.06.2021.
Даними протоколу демонстрації відеозйомки від 25.06.2021, згідно якого після перегляду відео з камер спостереження з приміщення приміщенні готелю «Hotel Kaiser Econom» ОСОБА_4 було поставлено запитання, чи впізнає останній на відео себе? На що ОСОБА_4 відповів, що впізнає на відео зображений момент крадіжки в приміщенні готелю «Hotel Кaiser Econom».
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватість ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, доведена повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні. Обставинами, які пом`якшують покарання, є те, що ОСОБА_4 повно і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся і висловив готовність понести справедливе покарання. Характеристика у ОСОБА_4 формальна, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.
Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у кожному випадку застосування ст.69 КК України, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.
Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення ним кримінальних правопорушень, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.
Суд вважає, з огляду на поведінку обвинуваченого, його відношення до вчиненого, переживання за необдуманість поступку, каяття ОСОБА_4 є щирим. Про це також свідчить той факт, що ОСОБА_4 , перебуваючи під вартою, добровільно зізнався у вчиненні ще однієї крадіжки 17.06.2021 (заява про вчинення злочину подана ним начальнику СІЗО №19 і зареєстрована 24.06.2021).
Крім того, ОСОБА_4 має ряд хронічних захворювань, є інвалідом ІІІ групи. Тривале перебування останнього в місцях позбавлення волі, може негативно позначитись на його здоров`ї та не буде сприяти його виправленню.
Потерпілим повністю відшкодована завдана злочином шкода, про що в матеріалах справи є відповідні розписки і потерпілі не настоюють на суворості покарання.
Зазначені обставини в їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Встановлені судом дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про наявність обґрунтованих підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України при призначенні покарання.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме за ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На переконання суду, така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.349, ст.ст 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
- за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 25.06.2021 року.
- вилучені речі в ході проведення огляду місця події 24.06.2021 за адресою: м.Львів, пр. Свободи,33 речі, а саме мобільний телефон марки "Meizu", сірого кольору в чохлі чорного кольору, ID-картка, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, довідка про не судимість, картка платника податків, світлокопія паспорта громадянина України, видані на ім`я ОСОБА_8 , банківська картка монобанк, 3 фотокартки та іноземні договори повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- вилучений в ході проведення огляду місця події 17.06.2021 мобільний телефон марки "Самсунг" чорного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- компакт диск формату «DVD-R», на якому є відеозаписи з внутрішніх камер відеоспостереження події, яка мала місце 23.06.2021 за адресою: м. Львів, вул. Котлярська, 3 залишити у матеріалах кримінального провадження;
- компакт диск формату «DVD-R», на якому є відеозаписи з внутрішніх камер відеоспостереження події, яка мала місце 22.06.2021 за адресою: м. Львів, вул. Гоголя, 6 залишити у матеріалах кримінального провадження;
- компакт диск формату «DVD-R», на якому є відеозаписи з внутрішніх камер відеоспостереження події, яка мала місце 17.06.2021 за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 5 залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1