ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/508/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 ,

володільця майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 серпня 2021 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Старший дізнавач СД ЗРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року та ключ запалення.

В обґрунтування клопотання зазначає, що вище перелічене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 серпня 2021 року вищевказане клопотання дізнавача задоволено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою адвокат ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання дізнавача

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Зокрема, апелянт зазначає на протиріччя в ухвалі слідчого судді, щодо часу визнання майна на яке накладено арешт речовим доказом, а звідси і необґрунтованість розгляду клопотання про арешт майна яке планується визнати речовим доказом.

Крім того, апелянт зазначає і про те, що слідчий суддя, називаючи автомобіль ОСОБА_8 речовим доказом, не врахував і належним чином не оцінив той факт, що в своєму клопотанні про арешт автомобіля дізнавач не обґрунтував наявність таких критеріїв (необхідних для визнання статусу речового доказу), як віднесення автомобіля до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або зберігання на собі його слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин правопорушення. Не вказано яким способом була здійснена підробка або заміна ідентифікаційного номера шасі, а також мета такої підробки (заміни), хоча без таких даних відсутній склад правопорушення, і відсутня необхідність його доказування.

Також, як зазначає апелянт ОСОБА_8 не був повідомлений дізнавачем про визнання майна речовим доказом, що позбавило його можливості надати певні пояснення.

Крім того, апелянт зазначає і про не з`ясування слідчим суддею можливості внесення виявлених змін у законний спосіб чи сторонніми особами.

Також, звертає увагу апелянт і на несвоєчасність звернення дізнавача до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки майно у ОСОБА_8 було вилучене 17.08.20231, а дізнавач звернувся до слідчого судді лише 25.08.2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, володільця майна та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які задивились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного,

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадженні сектором дізнання Херсонського РУГІ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001475 від 18.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Херсонського РУП надійшло повідомлення від експерту сервісного центру про те, що 17.08.2021 за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км., виявлено ознаки зміни ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу САЗ 3507 д.н.з. НОМЕР_1 . Виїздом СОГ проведено ОМП, в ході якого вказаний транспортний засіб вилучено та поміщено на штраф-майданчик.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи було встановлено, що до ТСЦ № 6541, 17 серпня 2021 року, з питанням перереєстрації на нового власника автомобіля САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 , звернувся громадянин ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що керує на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року, та придбав автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 06 серпня 2021 року № 6547.

При огляді транспортного засобу САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 судовим експертом ОСОБА_10 та адміністратором ТСЦ № 6541 ОСОБА_11 , було виявлено ознаки зміни ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу.

Згідно висновку експертного дослідження від 17.08.2021 № 22/6541/7Д, який посвідчений судовим експертом ОСОБА_10 , було виявлено, що ідентифікаційний номер шасі наданого на дослідження вантажного автомобіля САЗ 3507 номерні знаки НОМЕР_1 , змінювався шляхом видалення таблички з первинним ідентифікаційним номером та закріплення, поза умов заводу- виробника, на її місце таблички з номером «ХТН53 1400К1298978»

В ході огляду місця події від 17.08.2021 в період часу з 16:30 по 17:15 годин за участі дізнавача СД Херсонського РУП автомобіль було оглянуто та вилучено для проведення експертного дослідження.

Особа, яка перебувала за кермом автомобіля САЗ 3507, номерні знаки НОМЕР_1 , видала працівникам поліції ключ запалення від вищевказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року.

Постановою про визнання та приєднання в якості речових доказів від 18.08.2021 року автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року та ключ запалення. Визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою проведення судових експертиз та подальшого визнання в якості речових доказів, виникла необхідність звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року, яке є необхідним для подальшого користування вказаним ТЗ, оскільки наявні ризики заміни такого свідоцтва про реєстрацію на інше з метою приховування слідів підробки ідентифікаційного номеру та номерних знаків на автомобілі НОМЕР_4 , 1989 року випуску та ключ запалення від вищевказаного автомобілю, за допомогою якого здійснюється безпосереднє використання ТЗ зі слідами підробки, так як іншим шляхом не надається можливе, провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального правопорушення (проступку), а також суттєво впливає на оптимізацію проведення слідчих дій, та визначення правильної послідовності проведення таких дій.

З урахуванням зазначеного та того, шо автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року та ключ запалення, постановою дізнавача, відповідно до ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов цілком до обґрунтованого висновку про накладення, зважаючи на що є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим та прокурором не доведеного існування ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України, які зазначені в клопотанні дізнавача.

Крім того зі змісту оскаржуваної ухвали, вбачається, що в ній зазначається про накладення арешту на майно саме як на речовий доказ у кримінальному провадження, зважаючи на що, є безпідставними доводи апеляційної скарги про неможливість розгляду клопотання слідчого слідчим суддею. Також, як вбачається з постанови дізнавача про накладення арешту на майно, вона була винесена 18.08.2021 року та була надана слідчому судді разом з іншими додатками до клопотання, шо вказує на її наявність до розгляду клопотання слідчим суддею.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не був повідомлений дізнавачем про визнання майна речовим доказом, оскільки це не передбачено вимогами діючого КПК України.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги щодо не з`ясування слідчим суддею можливості внесення виявлених змін у законний спосіб чи сторонніми особами, оскільки вирішення, в тому числі і зазначених питань, є завданням досудового розслідування кримінального провадження.

Не гуртуються на вимога КПК України і доводи апеляційної скарги про пропущення дізнавачем строку звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, ОСОБА_8 .. Як вбачається з матеріалів провадження, і не заперечується самим апелянтом, вищевказане майно у ОСОБА_8 було вилучене 17.08.2021, разом з тим відповідно до трекінгу відправлення, зазначеному на поштовому конверті, яким слідчим до суду було спрямоване клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , зазначена дата відправлення 18.08.2021 року, що цілком відповідає вимогам КПК України та спростовує доводи апеляційної скарги про несвоєчасність звернення дізнавача з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Порушень вимог КПК України, при розгляді клопотання дізнавача, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенні не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.170-173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського Херсонської області від 25 серпня 2021 року, якою накладено арешт на автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 23 липня 1999 року та ключ запалення.- без змін.

Судді: