Справа №487/4915/21
Провадження №1-кс/487/4024/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Територіального управління ДБР, у м.Миколаєві, прокурорів Одеської обласної прокуратури, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
19.07.2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчих Територіального управління ДБР, у м.Миколаєві, прокурорів Одеської обласної прокуратури , зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування клопотання зазначив, що ТУ ДБР, у м.Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000911 за ознаками ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 396 КК України.
В рамках зазначеного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 06.04.2021 року слідчому та прокурору направлено клопотання про вчинення процесуальних дій, яке згідно листа слідчого ДБР ОСОБА_5 від 15.04.2021 року було задоволено. Крім того 31.05.2021 року керівнику ТУ ДБР у м.Миколаєві направлено клопотання про вчинення слідчих дій, яке також було задоволено. Разом з цим, до теперішнього часу слідчі та процесуальні дії перелічені у клопотанні ОСОБА_4 слідчими не вчинені.
Посилаючи на викладене та враховуючи вимоги ст.ст. 28, 113, 114 КПК України, адвокат ОСОБА_6 просить визнати незаконною бездіяльність слідчих ТУ ДБР, у м.Миколаєві, прокурорів Одеської обласної прокуратури, пов`язану з не вчиненням слідчих (процесуальних) дій викладених у клопотанні. Зобов`язати слідчих ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, прокурорів Одеської обласної прокуратури, протягом 2 місяців з моменту постановлення ухвали, провести допит потерпілої ОСОБА_4 , допит слідчих та процесуальних керівників, надати копії матеріалів кримінального провадження № 0001110.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що слідчими ТУ ДБР у м.Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000911 від 24.11.2020 за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 396 КК України, щодо можливих неправомірних дій службових осіб СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001110.
Згідно листа слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ОСОБА_5 від 15.04.2021 року, клопотання адвоката ОСОБА_6 від 05.04.2021 року в частині проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000911 задоволено.
Статтею 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Так, відповідно до ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Слід зазначити, що ч.1ст. 303 КПК України регулює право на оскарження зокрема бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, що виникає у особи, лише у разі нездійснення слідчим, дізнавачем, прокурором тих інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити дві обставини: які дії слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані вчинити згідно КПК Україниі не вчинили, а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.
Норми діючого КПК України, які регламентують забезпечення судового контролю під час досудового розслідування, взагалі не передбачають вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих (розшукових) дій для яких цим Кодексом не встановлені граничні строки.
Більше того, як прямо передбачено ч.2 ст.28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.
Цією ж нормою, а саме частиною 6 передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Нормами Глави 20 КПК України не встановлені строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Всупереч вказаному, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою про встановлення строку для проведення допиту потерпілої ОСОБА_4 , слідчих та процесуальних керівників, надання копії матеріалів кримінального провадження № 0001110, що відносяться до слідчих (розушкових) дій у відповідності до Глави 20 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач, прокурор самостійно.
Відтак, вимога заявника, відповідно до якої він просить встановити строк для проведення слідчих дій, з дотриманням встановленого законом строку в порядку ст.114 КПК України, не можуть бути задоволені слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.
Відповідно до статті 308 КПК України недотримання слідчим, прокурором розумних строків під час досудового розслідування оскаржується прокурору вищого рівня. В свою чергу в силу п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено слідчому судді.
Враховуючи наведене, скарга задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 26, 303, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Територіального управління ДБР, у м.Миколаєві, прокурорів Одеської обласної прокуратури, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1