справа № 642/7243/21
провадження № 1-кп/642/820/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з середньо освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (к.т. НОМЕР_1 )

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,-
в с т а н о в и в:
10 вересня 2021 року близько 17 годин 30 хвилин, знаходячись у приміщенні автомийки, що розташована по вул. Холодногірській, 130 А, у м. Харкові, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запропонував ОСОБА_3 придбати у нього мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note10», у корпусі білого кольору. У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою.
У подальшому, ОСОБА_3 , діючи із корисливих спонукань, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій, тобто на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, повідомив потерпілому неправдиві відомості про те, що гроші за вищевказаний мобільний телефон, він сплатить йому на банківську картку, однак насправді не мав наміру цього зробити. Коли потерпілий ОСОБА_4 добровільно передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_3 останній, реалізуючи свій прямий умисел, взявши телефон у потерпілого, і не маючи наміру сплатити за нього, заволодів вказаним мобільним телефоном, і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ 19/121 21/21067 ТВ від 24.09.2021 р. матеріальні збитки на загальну суму 3782 гривні 00 копійок.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та ОСОБА_3 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому ОСОБА_3 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про те, що він також не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. Розгляд справи прохав проводити без його участі.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд вирішив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3
своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальне правопорушення-проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працюючий, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наведеними даними про особу ОСОБА_3 та приходить до висновку про те, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті 190 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі. Разом з тим з урахуванням даних про особу обвинуваченого суд вважає що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з встановленням іспитового строку, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:
- коробку від мобільного телефону, передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , вважати йому повернутою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/121-21/21067 ТВ від 24.09.2021 у розмірі 686 гривні 48 копійок.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1