Справа № 461/226/22
Провадження № 1-кс/461/192/22
12.01.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова Стрельбицький В.В., за участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області А.Я. Перетятко про арешт майна,
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області А.Я. Перетятко, за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що автомобіль марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. На зазначеному автомобілі наявні сліди злочину та він є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих дій та експертиз, а тому необхідно забезпечити зберігання даного речових доказу шляхом накладання арешту на даний транспортний засіб. Без надання експертам автомобіля марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан автомобіля, а також механізм настання даної пригоди, що, в свою чергу, не дасть можливості встановити причину ДТП. Передача на зберігання автомобіля марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власнику чи іншим уповноваженим особам, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу.
Слідчий у судове засідання не з`явився, зі змісту клопотання, просить провести розгляд останнього за його відсутності.
Відповідно до заяви слідчого власник транспортного засобу перебуває у реанімаційному відділенні в КНП «Клінічна лікарня швидкої допомоги м. Львова», за таких обставин слідчий просить провести розгляд клопотання без участі ОСОБА_1 .
Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). На підставі наведеної норми, вважаю за можливе провести розгляд клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання. При цьому, враховую, що власник майна має об?єктивні перешкоди у явці в судове зазідання, з огляду на що, з метою недопущення його прав та належного оповіщення про результати розгляду клопотання, вважаю за необхідне зобов?язати слідчого повідомити володільця майна про результати судового розгляду.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.1 ч. 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 наведеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з тим, згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З матеріалів клопотання вбачається, що ДТП з приводу якої проводиться розслідування відбулося за участі автомобіля марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у провадженні.
Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи доведення слідчим обставин, визначених ст.ст. 170, 171 КПК України, враховуючи правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходжу до висновку, що наявні належні правові підстави для арешту майна, оскільки накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом, забезпечить збереження даного речового доказу для подальшого залучення до проведення слідчих дій та експертиз.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт, з позбавленням права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій на автомобіль марки «MAZDA 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Стрельбицький В.В.