ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/718/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №313/1619/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дудникове Новомиколаївського району Запорізької області, який проживав у АДРЕСА_1 , відбуває покарання у державній установі «Веселівський виправний центр (№8)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду задоволено спільне подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» та Мелітопольської районної Спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні вказаного подання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 відмовити. Посилався на те, що ОСОБА_7 під час тримання в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» адміністрацією установи не заохочувався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, характеризувався посередньо. З 20.02.2019 року ОСОБА_7 відбував покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)», де характеризувався посередньо, мав 2 заохочення та двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Так, 11.07.2019 року ОСОБА_7 було оголошено догану за вживання спиртних напоїв, а 25.08.2019 засуджений піддався найсуворішому виду стягнення поміщення до дисциплінарного ізолятора на 7 діб.

Крім того, прокурор звертав увагу суду на те, що ОСОБА_7 має 7 судимостей та вже двічі звільнявся умовно-достроково.

27.01.2022 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення на зазначену апеляційну скаргу від засудженого ОСОБА_7 , який посилаючись на повне визнання своєї вини, щире каяття, власну готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, вважає оскаржувану прокурором ухвалу законною, обґрунтованою та справедливою, та просить її залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволені, засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно правових орієнтирів Верховного Суду України, які містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Так, згідно ст.ст.50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Виходячи з вимог вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після фактичного відбуття певної частини строку покарання та повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.04.2019 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання за сукупністю злочинів з покаранням призначеним вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.02.2019 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Державна установа «Веселівський виправний центр (№8)» та Мелітопольська районна Спостережна комісія звернулись до суду з спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Суд першої інстанції, задовольняючи вказане подання зазначив про те, що засуджений ОСОБА_7 для подальшого виправлення не потребує повного відбування призначеного судом строку покарання, так як своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.08.2018 року, де відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину.

З 05.06.2021 року засуджений ОСОБА_7 перебуває у Веселівському виправному центрі (№8), де характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягався та отримав одне заохочення.

Втім, під час перебування в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» засуджений ОСОБА_7 характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

Під час перебування в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)» засуджений ОСОБА_7 характеризувався посередньо, мав два заохочення. Між тим, на засудженого двічі було накладено стягнення, зокрема за затримання засудженого у стані алкогольного сп`яніння (догана) та невиконання ним команди «відбій» (ДІЗО-7 діб).

Зазначені стягнення, які були спрямовані на порушення режиму утримання хоча й погашені в установленому законом порядку, однак заслуговують на увагу суду враховуючи їх характер.

Зі змісту характеристики засудженого ОСОБА_7 також вбачається, що він у спілкуванні дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, підтримує стосунки з засудженими позитивної спрямованості. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, здійснює за ним належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушення пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Відповідно до ст.123 КВК бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст.59 КВК підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов.

Надаючи оцінку наведеним обставинам та доказам на їх підтвердження в їх сукупності, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 хоча подекуди й характеризується позитивно за час відбування покарання, однак його поведінка не є такою, що зазнала позитивних змін.

Також колегія суддів зауважує, що дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, наявність заохочень в даному контексті не може свідчити про виправлення засудженого.

Характеризуючи особистість ОСОБА_7 слід зазначити, що до засудження за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.04.2019 року, ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий та двічі звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково.

Так, будучи раніше засудженим за замах на вчинення тяжкого корисливого злочину та звільненим від відбування покарання на підставі ст.75 КК, ОСОБА_7 вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25.02.2010 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК, та йому призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. 10.09.2012 року ОСОБА_7 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі. Невідбутий строк покарання становив 1 рік 3 місяці 6 днів.

Втім, вже 26.12.2012 року ОСОБА_7 був знову засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. 10.04.2015 року ОСОБА_7 було вдруге умовно-достроково звільнено з місць позбавлення волі, з невідбутим строком покарання 8 місяців 9 днів.

Однак, ОСОБА_7 будучи неодноразово звільненим з місць позбавлення волі на підставі ст.81 КК, не бажаючи змінювати спосіб власного життя продовжив свій злочинний шлях.

Відповідно до ст.6 КВК виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_7 не є сумлінною протягом усього періоду відбування покарання та він не довів виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення спільного подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» та Мелітопольської районної Спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України.

Отже, вимоги апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають задоволенню, тож ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2021 року, якою було задоволено спільне подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» та Мелітопольської районної Спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
В задоволенні спільного подання Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» та Мелітопольської районної Спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Дата документу 14.02.2022 Справа № 313/1619/21