УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , перекладача - ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0001715 від 06.10.2021 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, немаючого місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, слідчим відділом Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001715 від 06.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, в липні 2021 року ОСОБА_6 в м. Одесі у невстановленому досудовим розслідуванням місці вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на відкрите викрадення грошових коштів з торгівельного кіоску, розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, 29, який знаходиться у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Аліна-П», а також мобільних телефонів продавця вказаного кіоску ОСОБА_9 , поєднане з проникненням в цей кіоск.

Реалізуючи свою злочинну змову, направлену на відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням, ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , 10.07.2021, приблизно о 03 год. 30 хвилин, підійшли до вхідних дверей цього торгівельного кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , постукали в них та попросили продати пачку цигарок. Коли продавець ОСОБА_9 відкрила двері кіоску, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, проникли до кіоску, де ОСОБА_8 застосував відносно останньої насильство, яке не є небезпечним для її життя і здоров`я, а саме з силою схопив обома руками за її руки спричинивши їй фізичний біль, а потім, штовхнув обома руками в груди, спричинивши їй фізичний біль. Від цього поштовху ОСОБА_9 впала спиною на крісло в даному кіоску, в результаті чого від удару об дане крісло їй був спричинений фізичний біль спини. Потім, ОСОБА_8 відкрито викрав майно ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung A 02» - вартістю 5500 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 - вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошові кошти відсутні, та мобільний телефон марки «Fly» - вартістю 500 гривень, а ОСОБА_6 , при цьому відкрито викрав грошові кошти даного ТОВ «Аліна-П» - в сумі 16 000 гривень, що знаходились в касі кіоску.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном і грошовими коштами зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинивши майнову шкоду ТОВ «Аліна-П» на суму 16000 гривень та майнову шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 6030 гривень.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, яке кваліфікується, як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно,за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту посилаючись на обґрунтованість підозри за фактом вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 .
Захисник в судовому засіданні в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, за першим викликом з`являється до слідчого, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає та просив врахувати, що з умовою того що в судовому засіданні було встановлено неможливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту через відсутність місця проживання, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину визнає. Стосовно запобіжного заходу підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

23.10.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.07.2021 року, протоколом огляду місця події від 10.07.2021 року, протоколом допиту потерпілого від 10.07.2021 року, протоколом додаткового допиту свідка від 10.07.2021 року, протоколом обшуку від 12.07.2021 року, поясненнями від 19.07.2021 року, заявою, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20.07.2021 року, протоколом додаткового допиту потерпілого від 27.09.2021 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2021 року, протоколом огляду предмету від 27.09.2021 року, та іншими матеріалами наданими в обґрунтування клопотання в сукупності, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Згідно клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вбачається, що в обґрунтування необхідності застосування вказаного запобіжного заходу сторона обвинувачення посилається на необхідність запобігання ризикам можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків в рамках даного кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Між тим, слідчому судді видається незрозумілим, яким чином вказаним ризикам, можливо запобігти шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Зокрема, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальні покарання у вигляді позбавлення волі строком, зокрема, до 8 років.

Викладене безумовно свідчить, що з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку його визнання винним у його вчиненні, а також враховуючи факт того, що підозрюваний немає місця реєстрації на території України та є громадянином іншої держави, ризик можливого переховування підозрюваного в рамках даного кримінального провадження дійсно наявний.

Також слідчий суддя звертає увагу, що до суду не надано жодного документу на підтвердження оренди місця проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , домашній арешт за якою просить прокурор. А також, з матеріалів доданих до клопотання вбачаються різні адреси проживання та всі вказані зі слів підозрюваного.
Прокурором в судовому засіданні не було надано документів стосовно права власності на квартиру, зазначену у клопотанні, не надано жодної заяви від власника квартири про те, що він не заперечує проти проживання підозрюваного, не надано договору оренди, та не надано жодного документу на підтвердження проживання підозрюваного за адресою, за якою прокурор просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи також те, що підозрюваний має можливість незаконно впливати потерпілу та свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи той факт, що на даний час свідки у судовому розгляді не надавали будь-яких свідчень, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілу та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя не може залишити без уваги категорію інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, а також те, що підозрюваний навіть не працевлаштований, а кримінальне правопорушення має зухвалий корисливий характер, у зв`язку з чим, не виключено, що підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню та продовжувати вчиняти аналогічного роду кримінальні правопорушення, яке йому інкримінуються за обставинами даного кримінального провадження.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного через відсутність в останнього місця проживання. Застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу на думку слідчого судді є неможливим, оскільки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваний взагалі не зможе її сплатити, так як не працевлаштований, а запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, його тяжкість та ступінь суспільної небезпеки не відповідає суворості, а відтак шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 такого запобіжного заходу досягнення мети застосування запобіжних заходів видається вкрай сумнівним.
Таким чином, беручи до уваги, що слідчий суддя самостійно позбавлений можливості вийти за рамки поданого клопотання, а саме шляхом застосування більш суворого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0001715 від 06.10.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1