ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1058/21 Справа № 205/4001/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
представника цивільного позивача ОСОБА_7
представника цивільного відповідача ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000976 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 284 729 гривень 36 копійок; в рахунок відшкодування судових витрат (понесених витрат на професійну правничу допомогу) 8 100 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 15 000 гривень; в рахунок відшкодування майнової шкоди 202 997 гривень 38 копійок.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 5912 гривень 77 копійок; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 295 гривень 64 копійки; на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди 127 400 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовлено.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
ОСОБА_9 визнано винуватим у тому, що він, 13 травня 2020 року, близько 08 години 39 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «BMW 535I», без реєстраційних номерів, VIN- НОМЕР_1 , рухався по пр.Свободи, з боку вул. Кобзарської в напрямку вул. Г.Барвінок.
Під час руху, обвинувачений ОСОБА_9 , грубо порушуючи п. 16.6 Правил дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN JETTA», р.н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого скоїв з ним зіткнення.
В результаті зіткнення пасажиру автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», р.н. НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_10 , були заподіяні тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати в частині вирішеного цивільного позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Просив відмовити у задоволенні вказаного позову.
В іншій частині просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив МТСБУ про прийняття до провадження позовної заяви, не направив копії позовної заяви, не повідомляв про судові засідання та про прийняте рішення.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги приписи ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № 1961-IV.
Апелянт зазначив, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки на підставі висновку було визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу, то для визначення розміру регламентної виплати потрібно було визначити утилізаційну вартість транспортного засобу «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , після дорожньо - транспортної пригоди.
Апелянт також зазначив, що потерпілі у даній справі мали би право на отримання відшкодування, визначеного статтею 26-1 Закону № 1961- IV, від МТСБУ у тих випадках, коли б були явні підстави, передбачені підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону № 1961-IV, проте, на думку апелянта, у даній справі такі підстави відсутні.
Апелянт наголошує, що відповідно до норм ст. 26-1 та ст. 41 Закону № 1961- IV, МТСБУ не відшкодовує моральну шкоду на підставі підпункту в пункту 41.1 статті 41 цього Закону, тому, на думку апелянта, позов в частині відшкодування моральної шкоди є необгрунтованим, адже не підпадає під виключення, встановлені ст. 26-1 Закону № 1961- IV.
Апелянт також зазначив, що ОСОБА_10 не надала медичні документи, які підтверджують витрати на лікування, у зв`язку з чим у МТСБУ відсутні підстави для відшкодування витрат на лікування.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції частково задоволено позовні заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та, зокрема, стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди 5912 гривень 77 копійок; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 295 гривень 64 копійки; на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди 127 400 гривень.
Колегія суддів зазначає, що хоча з матеріалів провадження і не вбачається належне повідомлення цивільного відповідача про прийняття судом першої інстанції позовної заяви до провадження, проте право на доступ МТСБУ, як цивільного відповідача, до правосуддя, було відновлено судом апеляційної інстанції шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду першої інстанції з цих підстав.
Крім того, протягом розгляду вказаної апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції представник МТСБУ мав право ознайомитись з матеріалами провадження, у тому числі і з позовною заявою, проте клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, або надання копії позовної заяви від МТСБУ не надходило, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги в цій частині.
Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
З матеріалів провадження не вбачається доказів того, що цивільна відповідальність ОСОБА_9 застрахована, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відшкодування витрат, понесених потерпілою ОСОБА_10 покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_10 не надала медичні документи, які підтверджують витрати на лікування, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами.
Колегія суддів не приймає також доводи апеляційної скарги щодо необхідності визначити утилізаційну вартість транспортного засобу «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , після дорожньо - транспортної пригоди, оскільки відповідно до ст. 28 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 7544 від 16.06.2020 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», р.н. НОМЕР_2 , становить 330 397, 38 грн, при цьому, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості стосовно того, що вказаний транспортний засіб вважається знищеним.
Тому колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню з МТСБУ, враховуючи вимоги п.п. 9.2, 9.5 ст. 9 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.04.2019 року № 538.
Колегія суддів не приймає також доводи апеляційної скарги щодо права потерпілих на отримання відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, одна з видів шкоди, яка відшкодовується потерпілому - моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Враховуючи викладені вимоги закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_10 моральної шкоди у розмірі 295,64 грн, та не приймає доводи апеляційної скарги цивільного відповідача в цій частині.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000976 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000976 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3