Справа №635/8105/21
Провадження по справі 1-в/635/740/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13 вересня 2011 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 315 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18 жовтня 2018 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ст. 72, ст.75 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направлено його в місця позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці для відбуття покарання,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року, як особи, яка сумлінною поведінкою та чесним трудом довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_4 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 06 вересня 2019 року із державної установи «Харківський слідчий ізолятор», заохочувався п`ять разів, стягнень не має. Постановою начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» від 28 вересня 2020 року переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований підсобним робітником на підсобному господарстві дільниці соціальної реабілітації. На заходи виховного характеру засуджений ОСОБА_4 реагує позитивно, робить правильні висновки та висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», розкаюється у раніше скоєному злочині. Соціально-корисні зв`язки з близькими родичами підтримує шляхом телефонних розмов та побачень. За характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований, має адекватну самооцінку, під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий, здатен раціонально мислити, охайний. Засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 частину фактичного строку покарання, сумлінною поведінкою та чесним трудом довів своє виправлення.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року скасоване звільнення від відбування покарання з випробовуванням відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_4 направлений в місця позбавлення волі для відбуття покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року.
Ухвала набрала законної сили 26 липня 2019 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року приведений у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України, визначено вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України та визначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 років двох місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ч. 1 ст. 72 КК України визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим раніше призначене даним вироком у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Ухвала набрала законної сили 13 січня 2021 року.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 19 серпня 2019 року, кінець строку 19 жовтня 2022 року.

З 06 вересня 2019 року засуджений відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Станом на 19 березня 2021 року засуджений фактично відбув 1/2 частину строку покарання.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_6 , погодженої в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» майором внутрішньої служби ОСОБА_7 від 21 вересня 2021 року, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений адміністрацією установи два рази, стягнень не має. Постановою начальника державної установи «Темнівська випрана колонія (№100)» від 28 вересня 2020 року ОСОБА_4 переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення. За час відбування покарання стягнень не мав, характеризується позитивно, три рази заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований підсобним робітником на підсобному господарстві дільниці соціальної реабілітації, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. Засуджений ОСОБА_4 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Засуджений ОСОБА_4 дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться з зацікавленістю. Засуджений ОСОБА_4 входить до складу ради колективу засуджених ДСР, проявляє розумну ініціативу у реалізації завдань РКЗД. Засуджений ОСОБА_4 підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною шляхом телефонних розмов, побачень, отримує від неї передачі, стосунки доброзичливі. За вироком суду ОСОБА_4 має позов на суму 1430 гривень, який за власним бажанням відшкодував у повному обсязі, вину у скоєному злочині визнав. Засуджений ОСОБА_4 на профілактичних обліках не перебуває.

Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення за час відбуття покарання, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України можливо.
Із довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній за час відбування покарання має п`ять заохочень, стягнення відсутні.
Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)» останній працевлаштований з вересня 2019 року, працює підсобним робітником в підсобному господарстві дільниці соціальної реабілітації.
Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, за вироком суду у засудженого ОСОБА_4 зазначені процесуальні витрати на користь держави у розмірі 1430 гривень. Станом на 15 вересня 2021 року засуджений ОСОБА_4 достроково відшкодував процесуальні витрати у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, з огляду дані про особу засудженого, його ставлення до вчинених злочинів, зразкове дотримання ним вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку та додержання дисципліни, виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи, наявність заохочень і відсутність стягнень, відповідальне ставлення до покладених на нього трудових обов`язків, а також відбуття останнім на момент розгляду клопотання понад 1/2 фактичного строку покарання, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2018 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів.
Ухвалу направити до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» для виконання.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1