Справа № 462/4341/21
провадження 1-кп/462/504/21
У Х В А Л А

23 листопада 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст. 289, ч.5 ст.27, ч.3 ст.146, ч.5 ст.27, ч.5 ст.186, ч.5 ст.27, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Залізничного районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудових розслідувань по кримінальному провадженню, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000063 від 13 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.146, ч.5 ст.27, ч.5 ст.186, ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.146, ч.5 ст.27, ч.2 ст.189, ч.2 ст.309 КК України.

В судовому засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , також у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного ОСОБА_14 , та продовжити ОСОБА_15 покладенні обов`язки, посилаючись при цьому на те, що дії запобіжних заходів спливають, ризики ухилення обвинувачених від суду не усунуті, розгляд справи відкладається у зв`язку з відсутністю обвинуваченої ОСОБА_16 , не допитані потерпілі, свідки, що свідчить про ризики впливу обвинувачених на свідків у разі зміни запобіжного заходу, також просив враховувати ступінь тяжкості інкримінованих злочинів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечила проти заявленого клопотання, просила суд застосувати до обвинуваченого більш иьякий запобіжний захід, врахувати стан здоров`я, оскільки ОСОБА_9 тривалий час знаходиться під вартою, що відображається на його здоров`ї.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав думку свого захисника, зазначив, що в умовах ізолятора, він не має можливості повністю приймати ліки, стан здоров`я погіршується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_5 , заперечив проти заявленого клопотання, вважає клопотання прокурора необґрунтованим, зазначив, що заявлені ризики нічим не підтверджуються, просив застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_6 , просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, просила суд застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт, посилаючись на тяжкий стан здоров`я обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечив проти клопотання прокурора, підтримав думку захисника, зазначив, що в нього поганий стан здоров`я.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 , адвокат ОСОБА_8 просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання, зазначив, що клопотання прокурора міститься на припущеннях, нічим не підтверджується, тому просив застосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив проти клопотання прокурора, зазначив,що він має молоду дружину, малолітню дитину, обвинувачується в одному епізоді кримінального правопорушення, просив застосувати домашній арешт або заставу.

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не заперечили проти заявленого клопотання прокурором.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 , адвокат ОСОБА_7 , не заперечив проти заявленого клопотання прокурором, а саме проти продовження покладених на ОСОБА_15 обов`язків.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, тощо.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Частина 5 ст. 199 КПК України зобов`язує суд відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
Суд враховує, що відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання будь кого з цих обвинувачених за станом здоров`я під вартою, не надходило. Також судом не отримано відомостей щодо комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

З метою недопущення перешкоджання кримінальному провадженню, виконанню рішення суду, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки їх належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 під вартою. При цьому суд вважає, що продовження строку утримання їх під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 21 січня 2022 року.

Крім того, суд також вважає, що на цій підставі слід продовжити ОСОБА_14 строк цілодобового домашнього арешту на два місяці. При цьому враховує положення ст. 181 КПК України, згідно до якої домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Також суд вважає за доцільним продовжити ОСОБА_15 зобов`язання, покладені на досудовому слідстві, відповідно до ч.7 ст.194 КПК України за якою обов`язки передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора. Тому обов`язки покладені на обвинуваченого ОСОБА_15 в рамках запобіжного заходу у вигляді застави слід продовжити строком на два місяці.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 177, 314, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст. 289 КК України, до 21 січня 2022 року включно.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.146, ч.5 ст.27, ч.5 ст.186, ч.5 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, до 21 січня 2022 року включно.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189 КК України до 21 січня 2022 року включно.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст. 289 КК України, до 21 січня 2022 року включно.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносноОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.146, ч.5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України, на 2 місяці до 23 січня 2022 року включно з умовами, визначеними ухвалою суду.

Продовжити на два місяці до 23 січня 2022 року включно обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у вигляді застави, поклавши на нього наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м.Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_15 наслідки невиконання вказаних, покладених на нього обов`язків, а саме, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали про продовження строку запобіжного заходу покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1