Справа № 353/833/21
Провадження № 1-кп/353/133/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000331, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000331, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 діб. На обґрунтування клопотання зазначив, що ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою станом на день розгляду справи не зменшились, оскільки вчинений злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, оскільки вже притягався до кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтись в судові засідання через виїзд за межі області чи кордону України, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього не має міцних соціальних зв`язків, джерело доходу невідоме. Також зазначив, що обгрунтована підозра та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в т.ч. показами свідків та письмовими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердили, що отримали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, однак проти його задоволення заперечили, просили в його задоволенні відмовити та обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник обвинуваченого вважає, що важкість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину не може бути єдиною підставою для тримання під вартою. Зазначив, що свідки та потерпіла вже допитані, а ризики зазначені прокурором не підтверджені жодними доказами.

Потерпіла-цивільна відповідачка ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначили, що раніше ОСОБА_4 вже притягався до кримінальної відповідальності за крадіжку з господарства, в якому проживає потерпіла з малолітніми дітьми. Також потерпіла зазначила, що оскільки вона з дітьми проживає одна, а раніше ОСОБА_4 переслідував її та її родину, вона його боїться та категорично заперечує проти заміни йому запобіжного заходу.

Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пункт 4 ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Також, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п.219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.

Враховуючи викладене та думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого слід задовольнити, виходячи з наступного.

07.06.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а 01.10.2021 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000331, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

01.11.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 30.12.2021 року.

Вказаною ухвалою суду було встановлено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не змінились з часу досудового розслідування, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке максимальна межа санкції ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може переховуватися від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має тісних соціальних зв`язків та ніде не працює.

Під час судового засідання встановлено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке максимальна межа санкції ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, може переховуватися від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має тісних соціальних зв`язків та ніде не працює.

Крім цього, в судовому засіданні підтверджено існування високого ступеню ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілу ОСОБА_6 , оскільки остання повідомила про те, що вона проживає одна з двома малолітніми дітьми, а ОСОБА_4 раніше переслідував її та її родину та був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки з її господарства.

Доказів у підтвердження існування високого ступеню ризику незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, які вже були допитані в ході судового розгляду справи, у разі перебування обвинуваченого на волі, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суду не надано, а тому суд вважає існування вказаних ризиків недоведеним.

Щодо клопотання обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки воно не було подане у відповідності до вимог ст. 201 КПК України та до нього не додані необхідні докази.

У рішенні Європейського суду суд з прав людини "Марченко проти України" повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що на даній стадії судового процесу жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

При вирішенні клопотання, судом враховується тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, а також дані про особу обвинуваченого підтверджують існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії судового процесу може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд звертає увагу, що на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, обставини зазначені у вказаному кримінальному провадженні як підстави для обрання та продовження тримання під вартою не змінилися, ризики, зазначені у статті 177 КПК України та викладені у попередній ухвалі суду про обрання запобіжного заходу не зменшились, а обставин, котрі давали б підстави до зміни запобіжного заходу судом не встановлено. Беручи до уваги те, що строк, на який було обрано запобіжний захід спливає, а судовий розгляд триває, суд вважає за необхідне продовжити по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 21.02.2022 року включно, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який запобіжний захід, в т.ч. домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

В силу п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колінці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на строк шістдесят днів, а саме до 21 лютого 2022 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити керівнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору негайно після її оголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

ГоловуючийОСОБА_8