Справа № 638/7637/18
Провадження № 1-в/638/652/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , 1978 року народження, про скорочення строку ув`язнення, умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скоротити строк ув`язнення, після чого застосувати дострокове звільнення або відшкодувати фінансово моральні збитки.

Клопотання обґрунтоване необхідністю поновити його права у зв`язку з неналежними умовами тримання.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного подання, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Засуджений в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, вказуючи на наявність дітей, визнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.122 КК України, призначене покарання із застосуванням ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі строк на 4 роки.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1, ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення питань пов`язаних зі звільненням від покарання і пом`якшенням покарання стосовно особи, що відбуває покарання, у відповідність з законом, який пом`якшує покарання або звільняє від покарання, вирішується судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року, яка діяла до набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

На підставі викладеного, суд, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року), вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року) із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2021 року, за вчинення злочинів, які мали місце 07.05.2018 року. 28.10.2018 року, 18.05.2019 року, 29.11.2019 року

Прийняте рішення щодо відмови в перерахунку строку попереднього ув`язнення за вказаний період, також узгоджується з позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, відповідно до якої, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону), відповідно до якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження особи до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що засудженим вчинено злочини після набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року).

З приводу умовно дострокового звільнення суду вказує наступне.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, підстави для умовно дострокового звільнення ОСОБА_4 відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Клопотання засудженого про зміну запобіжного заходу суд залишає без задоволення, оскільки воно суперечить вимогам КПК України з урахуванням стадії виконання вироку суду в частині відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , 1978 року народження, про скорочення строку ув`язнення, умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, відшкодування шкоди, - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту оголошення до Харківського апеляційного суду.

Головуючий