У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2021 Справа №607/20367/21
провадження № 1-кс/607/6651/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 18 грудня 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановила:

слідчий за погодженням із прокурором звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням, котре надійшло разом із іншим про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, в межах якого здобуто докази, котрі дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України. 30 грудня 2012 року ОСОБА_5 оголошено в розшук, у зв`язку із тим, що його місцезнаходження невідоме і він переховується від органів досудового розслідування. Наявні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення його належної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, тобто уникнення ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити те, у якому він підозрюється. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши пояснення, розглянувши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити таке:
Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000491 від 18 грудня 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України /далі Кримінальне провадження/.
30 грудня 2012 року було складено два письмових повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Порядок вручення повідомлень, визначений ст.ст. 111, 112 КПК України.
Цими статтями визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи. /ст. 111 КПК України/
У свою чергу, частинами 1-7 ст. 135 КПК України встановлено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення. Повістка про виклик неповнолітньої особи, як правило, вручається її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику. Інший порядок вручення повістки допускається лише у випадку, якщо це обумовлюється обставинами кримінального провадження. Повістка про виклик обмежено дієздатної особи вручається її піклувальнику. Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду. Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного /консульського/ представництва.
Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти. /ст. 136 КПК України/
Доказів, котрі підтверджували б факт вручення ОСОБА_5 підозр у вказаному порядку не додано, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу.
У обох текстах підозр адреса проживання ОСОБА_5 зазначена: АДРЕСА_1 .
Саме на цю адресу і були направлені обидві підозри, що підтверджується відповідними супровідними листами від 30 грудня 2012 року.
Як вбачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 23 червня 2010 року, у 2001 році його дружина придбала квартиру АДРЕСА_2 , у якій він і проживає. Попередніми власником була ОСОБА_7 , яка мала брата ОСОБА_5 .З того, моменту як попередня власниця звільнила вказану квартиру від своїх речей, у чому їх допомагав брат, їх свідок більше не бачив та йому не відомо, де вони можуть проживати.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23 червня 2010 року, вона проживає у квартирі АДРЕСА_3 . З 1989 по 2001 рік її сусідами із квартири АДРЕСА_4 були ОСОБА_7 та її брат ОСОБА_5 . З 2001 року свідок останнього не зустрічала.

Таким чином, на момент складення підозр щодо ОСОБА_5 у органу досудового розслідування існували достатні докази того, що він не проживає у квартирі АДРЕСА_2 , а тому направлення йому підозр за вказаною адресою не може вважатись способом вручення, передбаченим цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 188 КПК України, слідчий додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.
Проте, додані до клопотання копії документів, які б мали підтверджувати обставини, наведені в ньому, не містять даних на обґрунтування факту умисного вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на переховування від слідства.
Під переховуванням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника /нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо/. Це завжди активні та свідомі дії, вчинити які може лише особа, обізнана про те, що стосовно неї проводиться слідство. Окрім цього, вона повинна бути в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим, що і породжує у неї обов`язок з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Така обставина і дає можливість такій особі усвідомлювати, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, а всі її дії, спрямовані на його невиконання, можуть бути розцінені як переховування від слідства або суду.
Як уже зазначено вище, у даній справі прокурором не доведено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, а тому говорити про те, що він переховується від органів досудового розслідування чи суду не приходиться.
Сама по собі постанова слідчого про розшук ОСОБА_5 та рапорти працівника поліції, з яких випливає, що він не зміг встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , факту переховування від органів досудового розслідування чи суду не доводять.
У цьому контексті також варто зазначити, що слідчим та прокурором не надано доказів вручення ОСОБА_5 повісток про виклик до слідчого.
З наведеного, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 188, 189, ч. 5 ст. 190 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 18 грудня 2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1