УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2710/21

07 жовтня 2021 року
Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

секретар судового зсідання ОСОБА_2

з участю

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській старшого капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2021 за №0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старший капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2021 за №0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.10.2021 на адресу відділення поліції №2 (м.Костопіль) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення поліцейського СРПП відділення поліції №2 (м.Костопіль) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про те, що 03.10.2021 близько 19:15 год громадянин ОСОБА_6 , 1989 року народження, житель АДРЕСА_1 надав неправомірну вигоду працівникам поліції у сумі 1900 грн. задля уникнення адміністративної відповідальності.

В ході огляду місця події від 03.10.2021 в службовому автомобілі поліції «Тойота» марки «Пріус», реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, в салоні автомобіля, між переднім правим сидінням та підлокітником виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1900 грн., а саме три купюри номіналом по 500 гривень, серія ВЖ1340197, ВД4189514, ХЕ3322312 та дві купюри номіналом по 200 грн., серія УХ3390287, ЄЯ4214797, які упаковано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» INZ1048659 та вилучено до відділення поліції №2 (м.Костопіль) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Встановлено, що вказані грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, відобразили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, визнані та прилучені до матеріалів кримінального провадження, як речові докази.

По даному факту 03.10.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України.

Грошові кошти належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Слідча в судове засідання не з`явилися, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримує.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи неявку особи, яка подала клопотання, а також відсутність необхідності заслуховування інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку про можливість проведення судового засідання по розгляду поданого клопотання без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши клопотання і додані до нього документи, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до змісту ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3)документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

З матеріалів кримінального провадження №0000298 від 03.10.2021 року вбачається, що вказані грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, предметом, що відобразив на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, сам по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування та збереження речових доказів.

Таким чином, згідно п.2 ч.3ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Вирішуючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб, у володінні яких перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

В даному випадку підставою застосування арешту майна, відповідно до ч.2 ст.170, п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речових доказів, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській старшого капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2021 за №0000298, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на три купюри номіналом по 500 гривень, серія ВЖ1340197, ВД4189514, ХЕ3322312 та дві купюри номіналом по 200 грн., серія УХ3390287, ЄЯ4214797, які упаковано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» INZ1048659 та вилучено до відділення поліції №2 (м.Костопіль) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддяОСОБА_1