Справа № 583/4667/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2021 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника, адвоката - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого , адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 кримінальне провадження № 0000289 від 10 травня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, громадянина України, одруженого, що має середню - спеціальну освіту, працює оператором АТ «Сумигаз» водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09.05.2018 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 знаходився у с. Грунь, Охтирського району, біля р. Грунь, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виникла сварка із ОСОБА_4 . Під час сварки ОСОБА_4 знаходився в положенні сидячи на стільці. В цей час ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно підійшов та штовхнув руками ОСОБА_4 в спину, який від зазначених дій впав із стільця.

В цей момент біля них з`явився ОСОБА_8 , житель с. Грунь, який несподівано накинувся ззаду на ОСОБА_4 та обхопив його своїми обома руками ззаду за шию і звалив на землю. В ході зазначених дій вони впали, таким чином, що ОСОБА_4 опинився на тулубі у ОСОБА_8 в положенні сидячи. В цей момент до них підбіг ОСОБА_7 знаходячись з лівого боку від ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя по переніссі. ОСОБА_4 намагався піднятись, але в цей момент ОСОБА_7 наніс один удар ногою в область ліктьового суглобу правої руки та потім ще декілька ударів в область спини та грудної клітки. У результаті вищевказаних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ: струсу головного мозку, перелому кісток носа; забою правого плеча; підшкірної гематоми правого плеча, передпліччя; часткового розриву дистального сухожилля довгоголового м`язу плеча з ознаками рефракції, часткового розриву загального сухожилля розгиначів.

Тілесні ушкодження ЗЧМТ: струс головного мозку, перелом кісток носа, відповідно висновку судово-медичного експерта № 240 від 12.09.2018 згідно з пунктом 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді забою правого плеча, підшкірної гематоми правого плеча, передпліччя, часткового розриву дистального сухожилля довгоголового м`язу плеча з ознаками рефракції та часткового розриву загального сухожилля розгиначів, відповідно висновку судово - медичного експерта № 240 від 12.09.2018 згідно з пунктом 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість заперечив, зазначивши, що того дня він дійсно разом із дружиною у компанії, серед якої був також і ОСОБА_8 , відпочивали біля річки. Спиртного він не вживає і на відпочинку випив лише пляшку пива. Коли мопедом повертався із дружиною додому, а це було вже після 17 години, зупинився на березі річки біля потерпілого ОСОБА_4 , який рибалив разом з дружиною на вудки, та зробив йому зауваження із приводу того, що він рибалив на річці вудкою. Цей участок річки перекритий дамбою і активні рибалки, серед яких і він, навесні його постійно зариблюють. Між рибалками мала місце домовленість про те, що на період зариблення та нересту ніхто рибалити не буде, оскільки це негативно впливає на стан малька. Крім того, деякі рибалки забирають тільки-но запущену рибу. Однак потерпілий ОСОБА_4 зазначене рішення ігнорує, на зауваження односельців не реагував. зупинився він тільки з метою ще раз попередити ОСОБА_4 що не потрібно ловити рибу. Той відреагував агресивно, підійшов до нього, а він у цей час сидів на мопеді, та вдарив кулаком по обличчю й розбив йому губу. Після нанесеного удару він почав ставити мопед на ніжку. У цей час ОСОБА_4 повернувся за розкладним стільцем сидячи на якому рибалив, та занісши його над головою почав рухатись до нього, як зрозумів, із намаганням нанести удар. Однак йому у цьому перешкодив ОСОБА_8 , який слідом повертався із місця відпочинку. ОСОБА_8 схопив потерпілого за руки і між ними почалась штовханина. Самого падіння ОСОБА_8 та ОСОБА_4 він не бачив, а коли повернувся, то вони вже були на землі, знизу був ОСОБА_8 , а над ним ОСОБА_4 .. У потерпілого була носова кровотеча. Під час конфлікту дружина потерпілого ловила рибу і обставин події бачити не могла. Вона тільки відреагувала на падіння та почала говорити щоб припинили штовханину. Йому також дружина завадила втрутитись у конфлікт. Він не наносив жодного і взагалі будь-якого удару потерпілому. Хоча потерпілий намагався провокувати бійку намагаючись з`ясувати стосунки один на один. Після цієї штовханини попрілий самостійно поїхав з місця події на власному авто, на біль у руці не скаржився, як і не скаржився після того, декілька разів, коли він його бачив.

Допитана як свідок дружина обвинуваченого ОСОБА_9 показала, що того дня вона із чоловіком у компанії (в якій був також і ОСОБА_8 ) відпочивали біля річки. Чоловік вживав спиртні напої. Коли вже повертались із відпочинку скутером, то на березі помітили потерпілого, який разом із дружиною ловив рибу. Вони зупинились і чоловік зробив йому зауваження із цього приводу так як незадовго до цього у річку була запущена риба. На зауваження потерпілий відреагував негативно. Він підійшов до них (а вони у цей час перебували на мопеді) та кулаком вдарив її чоловіка по обличчю, від чого у того, як помітила згодом, виникла припухлість на губі. Після цього вони встали із мопеда та чоловік поставив його на ніжку. У цей час потерпілий дещо відійшов назад, до місця, де ловив рибу та взяв там розкладний стільчик, на якому до цього сидів. Він заніс даний стільчик над головою та почав підходили знову до її чоловіка з метою нанесення удару. Однак у цей час до них підійшов ОСОБА_8 та схопив потерпілого за руки. Після цього вони разом впали. Вона не бачила всіх обставин падіння так як перебувала до них спиною, бо тримала чоловіка щоб він не втягнувся у бійку. Після падіння ОСОБА_8 та потерпілий піднялись. У потерпілого носом йшла кров. Через це ОСОБА_8 зняв власну футболку та дав її потерпілому, щоб той зупинив кровотечу. Згодом окремо її чоловік та потерпілий декілька хвилин поспілкувались, а потім усі розійшлись. Будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого вона не помітила. Той вільно рухався та самостійно поїхав на власному авто з місця події. Її чоловік злочину не вчиняв.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 показав, що того дня (09.05.2018) у першій половині дня він разом із друзями (серед яких також було і подружжя ОСОБА_10 ) відпочивали на галявині біля річки у центрі села. Додому почали розходитись після обіду. Подружжя ОСОБА_10 поїхали власним скутером, а він за ними пішов пішки вздовж річки. Дорогою метрів за 10 перед собою помітив на березі обвинуваченого ОСОБА_11 та потерпілого, які розмовляли між собою на підвищених тонах. Як зрозумів, розмова була із приводу того, що вони зібравши гроші закупили малька та «зарибили» водойму в цьому місці. При цьому доломились про те, що рибну ловлю тут здійснювати не будуть. Однак потерпілий дану домовленість проігнорував та ловив рибу разом з дружиною. Він бачив як потерпілий підійшов до обвинуваченого, який із дружиною сидів при цьому на скутері, та вдарив його кулаком по обличчю. Після нанесеного удару обвинувачений почав вставати із скутера, а потерпілий дещо відійшов назад, до місця де ловив рибу. При цьому, він взяв там розкладний стілець, на якому сидів перед цим, та заніс його над головою з метою повторного нанесення удару. В цей час він підбіг до потерпілого спереду та схопив його за руки. Після цього вони втратили рівновагу та впали так, що він опинився головою ближче до напрямку річки. Після цього вони піднялись. У потерпілого носом пішла кров і він зняв власну футболку та віддав йому, щоб той зупинив кровотечу. Вони ще полаялись, однак згодом потерпілий із дружиною зібрались і всі розійшлись. Обвинувачений потерпілому будь-яких ударів не наносив, а дружина потерпілого не бачила усіх обставин події так як у той час сиділа на стільчику та слідкувала за вудкою. Будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого він не помітив. Той не скаржився на біль у руці.

У обґрунтування невинуватості у вчиненні інкримінованого у вину кримінального правопорушення сторона захисту посилається також на висновок судової медичної експертизи № 355 від 26.09.2019 згідно якої не виключена можливість виявлених у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту. У тому числі і внаслідок падіння на стілець, який знаходився у руках ОСОБА_4 , або інших предметів, які могли б знаходитись на землі. (а.с. 89-90)

Даючи оцінку показам обвинуваченого, його дружини та ОСОБА_8 (а це інша особа, яка приймала участь у побитті потерпілого) суд розцінює їх як такі, що спрямовані на приховування протиправних дій обвинуваченого з метою ухилення від відповідальності за скоєне.

Вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що того дня разом із дружиною автомобілем приїхали до річки, що протікає через село, з метою відпочинку. Те місце, куди вони прибули, знаходиться у центрі села. Із собою вони взяли вудки (по одній для кожного) та сіли рибалити. Близько 17:00 год. повз них скутером проїжджав обвинувачений ОСОБА_7 разом із дружиною. Вони десь неподалік відпочивали, оскільки обвинувачений був нетверезий. Обвинувачений зупинився та почав пред`являти претензії з приводу того, що він вудкою ловив рибу, бо вони раніше до річки запустили мальків. Він відповів обвинуваченому, що той не тверезий і щоб їхав додому, а з приводу того, чи має він право рибалити вудкою на річці буде можливість поспілкуватись наступного дня, коли той буде тверезим. Після цього він сів на розкладний стільчик біля річки і продовжив рибалити. Однак обвинувачений продовжував поводити себе агресивно, постійно висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та підійшов до нього ззаду (у той момент він сидів на стільчику обличчям до вудки) і штовхнув у спину. Від поштовху він спотикнувся наперед, однак обличчям вниз не впав, зумівши утриматись на ногах. Він взяв стільчик та заніс його над собою демонструючи те, що буде захищатись від нападу. Однак зазначеним стільцем обвинуваченого він не бив. Між ними виникла взаємна сварка у ході якої вони висловлювались один на одного нецензурною лайкою. В процесі сварки до нього підійшла дружина та забрала той стільчик і віднесла до машини. Сварка між ними продовжувалась і у цей час до них непомітно підійшов ОСОБА_12 (як вважає обвинувачений із ним до цього разом відпочивали) і ззаду схопив його руками за тулуб в області шиї. Він, намагаючись вирватись від захвату дещо розвернувся і скинув нападника. Внаслідок цього руху він все ж втримався на ногах, однак перебував навпроти нападника, який побачивши підтримку наніс йому із силою удар кулаком в область обличчя. Внаслідок удару в нього був розбитий ніс та відкрилась інтенсивна кровотеча. Удар був настільки сильним, що у нього дещо затьмарилась свідомість і він почав закривати руками обличчя. Потім ОСОБА_12 опинився навпроти нього та знову обхопив його руками за тулуб у верхній частині тіла, ближче до шиї, перехопивши руки. В процесі боротьби вони впали на землю так що ОСОБА_12 опинився під ним лежачи спиною на ґрунті. Він же опираючись руками опинився зверху нього. У нього носом йшла кров і нею було залито одяг та тіло ОСОБА_12 . У цей час обвинувачений, який перебував з лівого боку, почав наносити йому удари ногами по тілу. Одним із цих ударів він влучив йому в руку в районі ліктьового суглобу. Внаслідок цього відчув сильний біль та не міг більше опиратись на цю руку, втратив здатність до опору від нападників та остаточно впав на ОСОБА_12 , який перебував під ним. У нього ще більше запаморочилось в голові. У цей час дружини їх розтягнули і бійка припинилась. Особисто він жодного удару будь-якому із нападників не наніс. Десь за 10-15 хв. вони з дружиною зібрались та поїхали додому. Дорогою помітили голову сільради та дружина йому розповіла про подію. Так як йому було зле вони звернулись до місцевої лікарні. Там йому вкололи знеболювальне, та викликали швидку. Автомобілем швидкої він був доставлений до Охтирської ЦРЛ та госпіталізований до неврологічного відділення. Пошкодження руки виявилось досить серйозним, він частково втратив працездатність (не може рубати дрова, виконувати іншу чоловічу роботу). Опікується повнолітнім сином-інвалідом 1 гр., догляд за яким потребує значних фізичних зусиль, що він не може робити у зв`язку із травмою.

Допитана як свідок дружина потерпілого ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що 09.05.2018 в післяобідній час разом із чоловіком виїхали порибалити до річки. Коли разом ловили рибу скутером повз них проїжджав обвинувачений разом з дружиною. Вони зупинились недалеко біля них і обвинувачений, який перебував у нетверезому стані, почав з`ясовувати стосунки із чоловіком з приводу того, що незадовго до цього вони «зарибили» цю частину річки, яка перегороджена дамбою та вирішили не ловити рибу на протязі певного часу. Однак вони не порушували закон ловлячи рибу в річці та використовуючи по одній вудці. Рішення про заборону на будь-яку риболовлю у цьому місці приймалось обвинуваченим та його компанією одноособово. Чоловік спочатку піднявшись із стільчика вступив у розмову із обвинуваченим, а коли помітив що той нетверезий, повідомив його про можливість продовження даної розмови наступного дня. Після цього він знову підійшов до неї та сів на стільчик щоб продовжити ловити рибу. Раптом ззаду до нього підбіг обвинувачений та штовхнув у спину. Від поштовху її чоловік впав наперед обпершись руками. Після цього він встав та взяв стільчик у руки. Між ними продовжилась розмова на підвищених тонах, а вона в цей час, зрозумівши, що відпочинок зіпсований, почала збирати речі та складати їх до автомобіля. Це тривало на протязі близько 10-15 хв.. У цей час до них підійшов ОСОБА_8 , який йшов із того ж напрямку, що й приїхав обвинувачений з дружиною. Він підійшов непомітно для її чоловіка та схопив його ззаду обома руками в області шиї намагаючись звалити на землю. Але її чоловікові вдалося скинути його із себе, при цьому втримавшись на ногах. Однак у цей час обвинувачений, який стояв навпроти нього, кулаком правої руки наніс її чоловікові із силою удар в область перенісся. Від зазначеного удару в чоловіка носом пішла кров від чого він схопився за обличчя та відвернувся від нього. В цей час ОСОБА_8 знову схопив його за тулуб та повалив на себе. Сталось так, що ОСОБА_12 внаслідок цього падіння перебував лежачи на спині та тягнув її чоловіка на себе руками, які були зчеплені в області потиличної частини голови потерпілого. Чоловік перебував над ним впершись на руки. Обвинувачений перебував від нього з лівого боку і коли потерпілий продовжуючи спиратись лівою рукою на грунт правою (дальньою від місця розташування обвинуваченого) намагався розчепити руки ОСОБА_12 , той наніс із силою удар ногою так, що влучив у підняту праву руку. Від цього удару її чоловік впав обличчям на груди ОСОБА_12 втративши свідомість. Від кровотечі у останнього забруднилась футболка. Обвинувачений ще близько 4-5 разів наносив удари ногами по тулубу потерпілого, проявляючи жорстокість та агресію. Після цього його жінка відтягнула з місця події в бік та з труднощами дещо заспокоїла. Рубан вивернувся з-під потерпілого та піднявся, а вона підбігла до чоловіка та почала приводити його до тями. Обвинувачений та ОСОБА_12 говорили що 3 роки чекали на цей момент та продовжували висловлювати погрози на адресу чоловіка. Рубан зняв із себе закривавлену футболку та кинув її до багажника їхнього авто, навіщо він це зробив повідомити не може. Перебуваючи на місці події вона зателефонувала дільничному та повідомила про подію. Згодом вони з чоловіком поїхали додому. Їхали на 1 передачі, оскільки у чоловіка не працювала пошкоджена рука. Дорогою повідомили про подію голову сільради, який зателефонував ОСОБА_12 (він працює у нього водієм) та вилаяв. Чоловікові було не добре після побиття, піднявся тиск. Через це він пішов за медичною допомогою до місцевого ФАПу, де вирішили його відтранспортувати до Охтирської ЦРЛ. Того дня чоловіка госпіталізували до неврологічного відділення, вона особисто наступного дня робила фото на яких були зафіксовані заподіяні йому тілесні ушкодження. В лікарні чоловік постійно скаржився на біль у руці, однак остаточно діагностувати травму вони змогли тільки після виписки з лікарні. З`ясувалось, що отримана травма є дуже серйозною, рука у чоловіка деякий час не функціонувала взагалі, а згодом, незважаючи на відновлення рухливості не витримувала фізичних навантажень. Потрібні значні суми коштів для проведення оперативного втручання. У них є син якому більше 30 років і який є інвалідом 1 групи з дитинства. Він взагалі не може себе обслуговувати, не рухається. Вона також хворіє і тому не в змозі самостійно обслуговувати сина та робити чоловічу роботу в господарстві.

Допитаний як свідок дільничний інспектор поліції ОСОБА_14 показав, що того дня йому зателефонували із чергової частини та повідомили про бійку біля річки. Він у телефонному режимі викликав учасників події до службового кабінету, що розташований у місцевому ФАПі та відібрав пояснення у сторін. Обвинувачений та ОСОБА_8 пояснювали про те, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження самостійно. Однак сам потерпілий пояснював про те, що його побив ОСОБА_7 та повідомив, що його госпіталізують до Охтирської ЦРЛ. Проте видимих тілесних ушкоджень на потерпілому він не спостерігав. Матеріали він в подальшому передав до Охтирського ВП для прийняття рішення по суті. Інших обставин не пам`ятає за спливом часу.

Допитаний як свідок лікар ортопед-травматолог ОСОБА_15 показав, що усіх обставин наразі не пам`ятає через сплив часу. Однак підтвердив ту обставину, що у день доставки потерпілого на санпропускник Охтирської ЦРЛ він перебував на чергуванні та здійснював прийом хворого. Останній скаржився на те, що внаслідок побиття у нього була носова кровотеча та головний біль. Після огляду потерпілий був госпіталізований до неврологічного відділення Охтирської ЦРЛ. Зазначені покази свідчать про те, що хоча у лікарняному закладі на початковому етапі у потерпілого не було діагностовано тілесне ушкодження у вигляді часткового розриву сухожилля розгиначів та загального сухожилля двохголового м`язу плеча з ознаками рефракції, однак потерпілий відразу ж був госпіталізований до неврологічного відділення, отже не міг отримати зазначені ушкодження за інших обставин.

Допитаний як свідок ОСОБА_16 , фельдшер екстреної медичної допомоги, показав, що в Гунській лікарні проводив огляд потерпілого. Останній скаржився на головний біль, нудоту, запаморочення. Через підозру на струс мозку він возив потерпілого на санпропускник Охтирської ЦРЛ.

Відповідно до висновку експерта за наслідками проведення судово-медичної експертизи № 149 від 09.07.2018 у неврологічному відділенні Охтирської ЦРЛ ОСОБА_4 встановлений діагноз: ЗЧМТ: струс головного мозку, перелом кісток носа, забій правого плеча, підшкірні гематоми правого плеча, передпліччя.

Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ: струсу головного мозку, перелому кісток носа згідно з пунктом 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забою правого плеча, підшкірної гематоми правого плеча, передпліччя, згідно з пунктом 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.с. 64-65)

Проте, відповідно до висновку експерта на наслідками проведення судово-медичної експертизи № 240 від 02.10.2018 у неврологічному відділенні Охтирської ЦРЛ та лікарем ортопедом гр. ОСОБА_4 встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом кісток носа, забій правого плеча, підшкірна гематома правого плеча, передпліччя, частковий розрив дистального сухожилля двоголового м`язу плеча з ознаками рефракції, частковий розрив загального сухожилля розгиначів. Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток носа згідно з пунктом 2.3.1 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забою правого плеча, підшкірної гематоми правого плеча, передпліччя, часткового розриву дистального сухожилля двоголового м`язу плеча з ознаками рефракції, часткового розриву загального сухожилля розгиначів, не являються небезпечними для життя і згідно з пунктом 2.2.1 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я більше 21 дня. Давність нанесення ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в ухвалі суду, про що свідчать дані медичної документації. Тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву дистального сухожилля двоголового м`язу плеча з ознаками рефракції, часткового розриву загального сухожилля розгиначів знаходяться у прямому причинному зв`язку, які були отримані 09 травня 2018 року. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані не менше ніж від трьох фізичних дій. Не виключена можливість отримання вищевказаних тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_4 в результаті падіння з висоти власного зросту, з прискорення, при не одноразовому падінні. (а.с. 68-69).

Згідно висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №10/2021 від 20.07.2021 року підтверджено, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді задавненого часткового розриву дистального сухожилля двоголового м`язу плеча з ознаками рефракції, задавненого часткового розриву загального сухожилля розгиначів кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2019 за участю потерпілого ОСОБА_4 та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом зазначеної події до нього під час якого потерпілий надав пояснення про те, яким чином обвинувачений заподіяв йому тілесні ушкодження та показав і продемонстрував за допомогою манекена механізм заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень. Продемонстрований потерпілим механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідає його показам, які він надав в судовому засіданні (а.с. 76-78)

Висновком експерта за наслідками проведення додаткової судово-медичної експертизи № 150 від 23.04.2018 згідно якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, може відповідати механізму, показаному ним під час проведення слідчого експерименту. (а.с. 88)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2019 за участю дружини потерпілого ОСОБА_13 та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом зазначеної події до нього під час якого вона надала пояснення про те, яким чином обвинувачений заподіяв її чоловікові тілесні ушкодження та показала і продемонструвала за допомогою манекена механізм заподіяння потерпілому обвинуваченим тілесних ушкоджень. Продемонстрований свідком механізм заподіяння тілесних ушкоджень відповідає її показам, які вона надала в судовому засіданні (а.с. 83-85).

Висновком експерта за наслідками проведення додаткової судово-медичної експертизи № 356 від 30.09.2018 згідно якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, може відповідати механізму, показаному свідком ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту. (а.с. 92)

Однак згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №355 від 26.09.2019 року не виключена можливість отримання тілесного ушкодження у вигляді струсу головного мозку, виявленого у потерпілого ОСОБА_4 , в результаті падіння з висоти власного зросту з прискоренням. Не виключена можливість отримання тілесного ушкодження у вигляді перелому кісток носа, виявленого у потерпілого ОСОБА_4 , в результаті падіння з висоти власного зросту з прискоренням. Не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень у вигляді підшкірної гематоми правого плеча, передпліччя, виявлених у потерпілого ОСОБА_4 , в результаті падіння з висоти власного зросту з прискоренням. Не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень у вигляді часткового розриву загального сухожилля двоголового м`язу плеча з ознаками рефракції, часткового розриву загального сухожилля розгиначів, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 , в результаті падіння з висоти власного зросту з прискоренням. Не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ: струсу головного мозку, перелому кісток носа, забою правого плеча, підшкірної гематоми правого плеча, передпліччя, виявлені потерпілого ОСОБА_4 , в результаті падіння з висоти власного зросту на стілець який знаходився у руці ОСОБА_4 , або інших предметів, які могли б знаходитись на землі, як про це зазначив свідок під час одночасного допиту.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_17 надала пояснення у якому висловила сумнів у можливості отримання розриву сухожилля внаслідок заподіяння удару.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 03.07.2020 механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 може відповідати механізму показаному свідком ОСОБА_13 та потерпілим відповідно до обставин про які вони надали покази під час судового засідання. Механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 не може відповідати механізму вказаному при обставинах про які надали покази свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 191-192)

За клопотанням сторони захисту була призначена та проведена комісійна судово-медична експертиза.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №76/2021 від 22.04.2021 р. згідно наданої медичної документації, у гр. ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження правої верхньої кінцівки - садно правого плеча (описаний одноразово черговим лікарем при поступленні), синець «великих розмірів» передньої та внутрішньої поверхонь правого плеча та передпліччя, «частковий розрив двоголового м`яза правого плеча, частковий розрив загального сухожилка розгиначів». Анатомічного терміну «загальний сухожилок розгиначів» немає. Сухожилки, які приймають участь в розгинанні ліктьового суглобу, розташовані по задній (протилежній дистальному сухожилку двоголового м`яза), відповідно, не можливе одночасне їх пошкодження при травмі. Виставлений діагноз «забій правого плеча» не є інформативним для визначення механізму травми. Причиною порушення цілісності дистального сухожилку двоголового м`яза (згинача) та сухожилків розгиначів є надмірне навантаження на ліктьовий суглоб, що можливе як при прямому ударі (удар по напруженому сухожилку), так і непрямої травми (різке м`язове перенавантаження).

Пошкодження дистального сухожилка двоголового м`яза плеча виникає при різкому вимушеному розгинанні зігнутої в ліктьовому суглобі руки, за умови скорочення м`яза, в більшості випадків при прямій травмі. Зазвичай, частковий розрив виражається болем в ліктьовій ямці без видимих змін в ліктьовому суглобі, може супроводжуватися слабкістю при згинанні в ліктьовому суглобі та при повторюванні рухів назовні. Діагностика часткового розриву сухожилку може бути утруднена у зв`язку з слабо вираженими симптомами впродовж деякого часу після травми.

Механізм часткового розриву двоголового м`яза правого плеча, може відповідати механізму отримання тілесних ушкоджень, продемонстрованому ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту 12.02.2019 року, а саме при нанесенні удару носком ноги ОСОБА_7 в ділянку ліктьового суглобу (внутрішню його поверхню) потерплого в процесі боротьби, коли той знаходився сидячи верхи на ОСОБА_8 .. Спричинення розриву сухожилку розгиначів за такого механізму малоймовірне. За медичними даними, не можливо диференціювати причину утворення синця плеча і передпліччя - внаслідок нанесення ударів в плече, передпліччя (пряма травма) чи внаслідок поширення крові з ділянки пошкодження сухожилку на різних етапах боротьби.

Не можна виключити можливості спричинення часткового розриву дистального сухожилка двоголового м`яза плеча, синців плеча у ОСОБА_4 , за обставин, продемонстрованих свідком ОСОБА_13 під час слідчого експерименту 11.02.2019 року - при нанесенні удару ОСОБА_7 носком ноги по внутрішній поверхні правої верхньої кінцівки потерпілого, коли останній знаходився в положенні сидячи зверху на лежачому ОСОБА_8 , частково розвернутий вліво до нападника з піднятою лівою рукою та опірною правою верхньою кінцівкою.

Частковий розрив сухожилку розгинача міг утворитися в процесі боротьби при різкому згинанні напруженої верхньої кінцівки в ліктьовому суглобі.

Покази, надані потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_13 , в судових засіданнях, в цілому співпадають з даними, вказаними та продемонстрованими ними під час слідчих експериментів.

Із приводу зазначеного висновку експерт ОСОБА_18 вказала на те, що при вивченні досліджувались усі наявні матеріали кримінального провадження, переглядались відео записи слідчих експериментів, вивчались журнали із показами потерпілого та свідків. Отримати тілесне ушкодження у вигляді часткового розриву дистального сухожилка двоголового м`яза плеча внаслідок падіння із висоти власного зросту з упиранням на долоні рук неможливо.

У суду немає підстав ставити під сумнів вказаний експертний висновок, таких доказів суду не надано, адже комісією експертів було проаналізовано та вивчено усі наявні матеріали кримінального провадження, враховано пояснення свідків сторони захисту, які об`єктивної інформації про можливий механізм заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень не надавали. Також зазначений висновок отриманий у встановленому законом порядку та складений у відповідності до встановлених законодавчих вимог та не містить суперечностей, які б викликали сумнів в його достовірності.

Та обставина, що потерпілий на досудовому слідстві надавав покази про те, що першого удару по обличчю він отримав ногою не може свідчити про його намір оговорити обвинуваченого.

Твердження обвинуваченого та свідків сторони захисту про те, що перший не наносив потерпілому ушкоджень та допускає, що травму той міг отримати внаслідок падіння та оговорити його спростовуються, як показами потерпілого, які підтверджені висновком експерта, так і показами його дружина, яка зазначила, що саме обвинувачений наніс удар потерпілому по руці. Крім того, між потерпілим та обвинуваченим був конфлікт, що свідчить про спрямованість дій обвинуваченого на отримання переваги над потерпілим для доведення правоти своєї позиції, а тому свідчить саме про умисне завдання удару з метою нанесення тілесних ушкоджень.

Тому суд дійшов висновку, що такі твердження обвинуваченого є способом її захисту з метою уникнення відповідальності.

Отже, оцінивши кожен з досліджених доказів з точки зору їх належності та допустимості, а їх сукупність з точки зору взаємозв`язку та достатності, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я і такі його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом не встановлено обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання.

Суд приймає до уваги зазначені обставини, враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має постійне місце роботи, виховує неповнолітнього сина, враховуючи позицію потерпілого, який зазначив про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а також висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, і виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, дійшов висновку про призначення покарання у виді виправних робіт, як покарання, необхідного до остатнього для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Прокурором Охтирської місцевої прокуратури був заявлений цивільний позов у інтересах держави в особі позивача: Управління фінансів Охтирської міської ради м. Охтирка, вул. Петропавлівська, 3, на загальну суму 5524,00 гривень про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 , який перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ „Охтирська ЦРЛ з 09.05.2019 р. по 25.05.2019 р. (сума витрат підтверджується довідкою № 1146/7 від 28.10.2019 р., наданою КЗ "Охтирська ЦРЛ").

У відповідності зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

За таких підстав суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позову прокурора в інтересах держави.

Потерпілим заявлений цивільний позов про відшкодування 2654 грн. 47 коп. матеріальної шкоди та 50000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Зазначає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого поніс витрати на лікування та проїзд до лікарняних закладів на вказану суму. Крім того, йому була завдана моральна шкода, яка полягає в незручності та дискомфорті через вимушене пристосування до несприятливих умов існування. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень були порушені нормальні умови його життя. Неправомірні дії призвели до тілесних ушкоджень, тривалого процесу лікування та реабілітації. Через перенесену травму не відновилася нормальна робота руки, виниклий фізичний недолік позбавляє його можливості повноцінно працювати. Він утримує дорослого сина, інваліда 1 гр., який є лежачим хворим. Наразі він не в змозі належним чином доглядати за сином через отриману травму. Також йому необхідне додаткове лікування (операція на сухожиллі руки) орієнтована вартість якого становить близько 25000 30000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 5 та ч. 7 ст. 128, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Оцінюючи надані позивачем в підтвердження понесених матеріальних затрат докази, суд дійшов наступного висновку.

В підтвердження понесення витрат на лікування потерпілим наданий виписний епікриз з історії хвороби №4471, чеки про придбання ліків у зазначений період лікування на загальну суму (926,45 грн. + 367,02 грн.) 1293,47 грн., виписка про те, які ліки придбав потерпілий за власні кошти на лікування, висновок МРТ та квитанція про сплату останнім за дане обстеження 1035 грн., копії квитків за проїзд до місця обстеження і у зворотному напрямку на суму 325 грн., надана довідка лікаря про призначення лікування.

За таких обставин, наявні підстави для часткового задоволення заявлених вимог на загальну суму 2588,47 грн.

Суд не вбачає підстав для стягнення вартості за проїзд потерпілого до м. Суми 03.07.2018, оскільки не підтверджена причина такої поїздки саме з метою проведення лікування чи обстеження внаслідок отриманих травм.

Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілого, суд приймає до уваги, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілий отримав умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, внаслідок чого переніс фізичний біль та моральні страждання, однак з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

Речові докази і судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді двох років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2588 гривень 47 копійок та моральної шкоди 30000 гривень, а всього 32588 (тридцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 47 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити за недоведеністю.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави кошти у сумі 5224 (п`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Після вступу вироку у законну силу медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_4 передати до комунального закладу Охтирської міської ради «Охтирська ЦРЛ».

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1