ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/703/21 Справа № 700/304/19 Категорія: ч.1 ст.197-1 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних

справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-1 КК України,

встановила:

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000050 від 25.02.2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 197-1 КК України повернуто прокурору для вручення обвинувального акту особисто під розписку обвинуваченому ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування рішення районного суду з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вважає висновок суду невмотивованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, 28.04.2021 підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 надіслано рекомендованим листом повістки про виклик для проведення процесуальної дії, а саме вручення копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Виклик здійснено на 10 год. 30.04.2021 до приміщення Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури, оскільки ч.2 ст. 301 КПК України передбачено, що прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, звернутись до суду з обвинувальним актом.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 на зазначену дату та час до приміщення Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури не з`явились, не повідомивши про причини свого неприбуття, про що було складено довідки про неприбуття на виклик.

В подальшому 30.04.2021 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надіслано підозрюваному ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_8 рекомендованим листом, за останнім відомим місцем проживання чи перебування та того ж дня до суду скеровано обвинувальний акт.

Щодо відмови підозрюваного, захисника від отримання обвинувального акту не є процесуальною дією, тому фіксація у протоколі вказаних обставин не потрібна.

Отже,висновки суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з підстав, наведених в ухвалі, не грунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору,а висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч.1 ст.293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного або виховного характеру.

Вказана норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику.

Отже, з наведеного слідує, що надання копії обвинувального акта підозрюваному це процесуальна дія, яка надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 24 квітня 2021 року підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 надіслано рекомендованим листом повістки про виклик для проведення процесуальної дії, а саме вручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» (а.к.п 20, 22). Виклик здійснено на 10 годину 30.04.2021 року до приміщення Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури, що підтверджено повісткою про виклик ОСОБА_9 та його захисника Мачачі на а.к.п.18, 21.

На вказану дату та час підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 до приміщення Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури не з`явилися. Причини неявки не повідомили, про що було складено довідки про неприбуття на виклик (а.к.п.19, 23).

В подальшому 30.04.2021 року копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надіслано підозрюваному ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_8 направлено рекомендованим листом (а.к.п.183) за останнім відомим місцем проживання та перебування і того ж дня обвинувальний акт скеровано до суду.

Колегія суддів вважає, що прокурором були вчинені всі необхідні дії для виконання вимог ст.293 КПК України та вручення копії обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_9 та його захиснику Мачачі, тому порушень права на захист ОСОБА_9 не вбачається.

Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що повідомлення про виклик для отримання обвинувального акту надсилались саме на ті адреси, які були зазначені обвинуваченим та його захисником. Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що під час виклику ОСОБА_9 судом першої інстанції та під час призначення справи до апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_9 відмовлявся від отримання судових повісток про виклик до суду, що підтверджується довідкою про причини повернення повідомлення.

Колегія суддів розцінює такі дії обвинуваченого та його захисника, як затягування встановлення істини по справі, що призводить до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що прокурор вжив всіх заходів щодо вручення підозрюваному ОСОБА_9 та його захиснику обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, тому при таких обставинах рішення місцевого суду не може залишатися в силі, а тому підлягає скасуванню з призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись статтями 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2021 року про повернення обвинувального акта прокурору стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.197-1 КК України - скасувати.

Обвинувальний акт з додатками та матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_7 повернути до Лисянського районного суду Черкаської області та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді -