Справа № 991/8058/21
Провадження №11-сс/991/17/22
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю осіб, яка подали апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.12.2021 року про повернення їх скарги від 27.11.2021 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 грудня 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 27.11.2021 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.10.2021.

На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.
Як вбачається з матеріалів скарги, 12.10.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надіслали рекомендованим листом скаргу на ім`я Президента України і Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, в якій просили направити їх скаргу директору Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 для внесення відомостей про вказані в скарзі кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 190, 364, 375 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Національного антикорупційного бюро України вказана скарга надійшла листом від Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 20.10.2021 за № 22/046556-08 та зареєстрована 22.10.2021 за вх. № Д-13688.
Водночас, як вбачається зі змісту скарги, поданої слідчому судді, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також були повідомлені листом із Офісу Президента України від 20.10.2021 про скерування їх скарги від 12.10.2021 до Національного антикорупційного бюро України.
20.11.2021 ОСОБА_6 було отримано від Національного антикорупційного бюро України лист за вих. № 03/1-188/34796 від 11.11.2021, яким заявників було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей, викладених у наведеній скарзі від 12.10.2021, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Проте до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України скаржники звернулись лише 27.11.2021, про що свідчить відмітка на конверті, тобто із пропуском процесуального строку на оскарження, встановленого ч.1 ст. 304 КПК України, а саме після спливу 10 днів після вчинення бездіяльності.
Як зазначається в скарзі слідчому судді Вищого антикорупційного суду, початком відліку строку на оскарження бездіяльності Національного антикорупційного бюро України, на переконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слід вважати дату отримання листа, яким заявників було повідомлено про невнесення відомостей до ЄРДР за заявою, тобто з 20.11.2021. Втім, за висновками слідчого судді, такі твердження скаржника є помилковими, оскільки строки, передбачені ч. 1 ст. 304 КПК України, рахуються з моменту вчинення бездіяльності, тобто після спливу 24 годин з моменту отримання уповноваженою особою заяви про кримінальне правопорушення, а не з моменту коли заявник (скаржник) міг чи повинен був про неї дізнатися. Оскільки звернення (заява про злочин) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було зареєстроване Національним антикорупційним бюро України 22.10.2021, про що їх було повідомлено та що не заперечується в тексті самої скарги, то десятиденний строк на оскарження бездіяльності мав би розпочатись після спливу 24 годин з дня отримання Національним антикорупційним бюро України такого звернення.
Оскільки скаржниками питання про поновлення пропущеного строку перед судом не порушувалось, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність повернення скарги на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду, 15 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій ставлять вимоги про скасування ухвали слідчого судді від 02.12.2021 та постановлення нової ухвали, якою їх скаргу слід задовольнити.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають оскаржувану ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду незаконною та зазначають, що слідчий суддя допустився помилкових висновків щодо обізнаності ОСОБА_6 про дату реєстрації заяви про злочин в Національному антикорупційному бюро України 22.10.2021. Про цей факт стало відомо лише із листа Національного антикорупційного бюро України № 03/1-188/34796 від 11.11.2021, який було отримано 20.11.2021 і з якого вбачалось, що відомості про злочин за скаргою від 12.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. Після чого, 27.11.2021, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали скаргу на бездіяльність посадових осіб слідчому судді Вищого антикорупційного суду, тобто у визначений КПК України строк.

Позиції учасників судового провадження
Особи, які подали апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Пояснили, що до останнього не були обізнані із долею своєї скарги від 12.10.2021 і тому не знали саме від якої дати слід було відраховувати строк для звернення зі скаргою на оскарження бездіяльності Національного антикорупційного бюро України.
Представник Національного антикорупційного бюро України належним чином повідомлений про дату судового розгляду (а.с. 120, 122, 132), однак у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.
З підстав, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведений за відсутності представника Національного антикорупційного бюро.

Мотиви суду
Заслухавши доповідь головуючого, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо є поданою після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. За статтею 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Порядок обчислення процесуальних строків визначений статтею 115 КПК України. Зокрема строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями (ч. 1). При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку (ч. 3).

Беручи до уваги вимоги ч.1 ст.214 КПК України, а також положення ч.5 ст.115 КПК України, десятиденний строк для подання скарги на оскарження бездіяльності, передбаченої ч. 1 ст. 303 КПК України, починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей про вчинення злочину у Єдиного реєстру досудових розслідувань, а, отже, настають підстави для звернення до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Із матеріалів апеляційного провадження вбачається, що 12.10.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поштовим відправленням скерували на ім`я Президента України та Секретаря Ради національної безпеки і оборони України скаргу (яка фактично є заявою про злочин), в якій просили направити цю скаргу директору Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 для внесення відомостей про вказані ними кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 190, 364, 375 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 70-79). Листом із Офісу Президента України від 20.10.2021 № 22/046556-08 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були повідомлені про те, що їх скаргу (заяву про злочин) від 12.10.2021 скеровано до Національного антикорупційного бюро України (а.с. 80). Як наполягають апелянти, лише 20.11.2021 вони стали обізнані про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх скаргою (заявою про злочин) від 12.10.2021 (а.с. 81-83) і саме з дня отримання цього листа має відраховуватись десятиденний строк на звернення до слідчого судді з відповідною скаргою.

Втім колегія суддів не погоджується із такими доводами та зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як особи, які ініціюють внесення відомостей до ЄРДР за заявою про злочин, отримавши 20.11.2021 лист з Національного антикорупційного бюро України від 11.11.2021, дізнались, що їх скарга (заява про злочин) від 12.10.2021 була зареєстрована в Національному антикорупційному бюро України 22.10.2021 і починаючи з 23.10.2021 розпочався перебіг строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вищезазначеним зверненням, встановленого положеннями ч.1 ст.304 КПК України. В свою чергу, останнім днем строку на звернення до слідчого судді з відповідною скаргою було 02.11.2021. Тобто звернення поза межами вказаного строку вимагало від скаржників порушення перед слідчим суддею питання про поновлення строку на оскарження через поважність причин його пропуску.

Водночас, зі скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись лише 27.11.2021 (а.с. 48), тобто із очевидним пропуском встановленого законодавцем строку. При цьому у судовому засіданні апелянти пояснили, що питання про поновлення строку на звернення зі скаргою до слідчого судді не порушували, зважаючи на те, що суд має підходити до розгляду їх скарги не так формально та має зважати на суттєву вагомість для скаржників питань, викладених у скарзі від 27.11.2021.

Однак те, яким чином скаржниками було реалізовано їх процесуальні права, не узгоджується з нормами ст.ст. 113, 115-117, ч.1 ст.304 КПК України, наслідками чого стало застосування слідчим суддею положень п.3 ч.2 ст. 304 КПК України повернення скарги особам, що її подали.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За наслідками проведеного апеляційного розгляду, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.12.2021 цілком відповідає наведеним вимогам щодо судового рішення, а доводи, наведені апелянтами в апеляційній скарзі та безпосередньо під час судового засідання не спростовують висновків суду, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 370, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.12.2021 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4