УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників володільця вилученого майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , володільця майна - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000257,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на речі, вилучені 26.10.2021 в ході проведеного обшуку кабінету № 1 Хмельницької міської лікарні, де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 , а саме на: акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., журнал обліку направлень на МСЕК від 30.06.2021 на 49 арк., журнал обліку довідок МСЕК від 30.06.2021 на 50 арк., які поміщено в сейф пакет №SUD3074814, з позбавленням права відчуження, користування та розпорядження.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Представники володільця вилученого майна адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та володілець майна ОСОБА_6 в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечили з тих підстав, що акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк. не мають значення для кримінального провадження. Щодо журналів обліку направлень на МСЕК та обліку довідок МСЕК, то вважають, що у слідчих було достатньо часу для їх огляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області здійснюєт1ься досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000257 від 23.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

26.10.2021 ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України.

26.10.2021 було проведено обшук у приміщенні кабінету № 1 Хмельницької міської лікарні, де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., журнал обліку направлень на МСЕК від 30.06.2021 на 49 арк., журнал обліку довідок МСЕК від 30.06.2021 на 50 арк., які поміщено в сейф пакет №SUD3074814.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 26 жовтня 2021 року акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., журнал обліку направлень на МСЕК від 30.06.2021 на 49 арк., журнал обліку довідок МСЕК від 30.06.2021 на 50 арк., які поміщено в сейф пакет №SUD3074814 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені 26.10.2021 року в ході обшуку у приміщенні кабінету № 1 Хмельницької міської лікарні, де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 , речі, а саме: журнал обліку направлень на МСЕК від 30.06.2021 на 49 арк., журнал обліку довідок МСЕК від 30.06.2021 на 50 арк. відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, за домогою зафіксованих у них відомостях органом досудового розслідування планується з`ясування факту направлення ОСОБА_11 на МСЕК та видачі її довідки.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучені документи обґрунтовано постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено слідчим.

Той факт, що на сьогодні журнали засідань вже могли бути оглянуті слідчим ніяким чином не свідчить про необгрунтованість клопотання та не є підставою для відмови у його задоволенні.

На думку слідчого судді арешт вказаного майна є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, шо накладення арешту на майно є тимчасовим превентивним заходом та у випадку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба, може бути скасований ухвалою слідчого судді.

За таких обставин, враховуючи вказані обставини, клопотання слідчого про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на речі, вилучені 26.10.2021 в ході обшуку, проведеного у приміщенні кабінету № 1 Хмельницької міської лікарні, де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 , а саме: журнал обліку направлень на МСЕК від 30.06.2021 на 49 арк., журнал обліку довідок МСЕК від 30.06.2021 на 50 арк.

У частині накладення арешту на акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк. слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а не будь-якого іншого.

За змістом ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому буд-яких підстав вважати, що акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк. мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000257 від 23.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України немає, оскільки зазначене майно хоч і визнано речовими доказами, станом на день розгляду клопотання обставини видачі вказаних актів, як про це зазначає слідчий у клопотанні, у межах кримінального провадження не розслідуються та стороною обвинувачення не доведено, яке значення воно має як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у цьому кримінальному провадженні, а відтак, яка необхідність була у його вилученні та накладенні арешту саме на ці документи.

А тому у частині накладення арешту на акт №3315 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк., акт б/н на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк. слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на журнал обліку направлень на МСЕК від 30.06.2021 на 49 арк., журнал обліку довідок МСЕК від 30.06.2021 на 50 арк.

В здоволенні решти клопотання, відмовити.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали проголошено 01.11.2021.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1