Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2021 у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі СУФР ГУ ДФС у м. Києві), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення № 4438/17 від 17.07.2021, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, зміст заяви ОСОБА_5 фактично зводиться до незгоди з діями працівника ТОВ «Електросервіс» ОСОБА_6 з приводу ремонту кондиціонера заявника.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що 17.07.2021 поштою направив на ім`я начальника СУФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 заяву про вчинення ТОВ «Електросервіс» і ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. У заяві, яка була отримана уповноваженою особою СУФР ГУ ДФС у м. Києві 19.07.2021, вказав всі елементи та ознаки вчинених злочинів і самостійно кваліфікував їх за ч.2 ст.212, ч.2 ст.2121 КК України. Тому вважає, що були всі необхідні дані для внесення начальником СУФР ГУ ДФС у м. Києві або уповноваженим слідчим відповідних відомостей до ЄРДР.

Всупереч вимогам ст.214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, станом на 23.07.2021 відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були, що свідчить про вчинену бездіяльність.

23.07.2021 він подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, у задоволенні якої слідчий суддя відмовив. Підставами для скасування ухвали, як вважає ОСОБА_8 , є порушення норм процесуального права, оскільки слідчий суддя не викликав у судове засідання суб`єкта оскарження ОСОБА_7 , а натомість викликав уповноважену особу СУФР ГУ ДФС у м. Києві, про призначення якої не було доказів і бездіяльність якої він не оскаржував. Також слідчий суддя розглянув скаргу без участі ОСОБА_7 і не викликав заявника в судове засідання, не витребував і не дослідив матеріали його звернення, вдався до протиправного розгляду заяви про вчинене кримінальне правопорушення, тощо. Посилаючись на положення ст.ст.214, 303 КПК України, заявник стверджує, що у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчі судді зобов`язані перевірити виконання органом досудового розслідування вимог ст.214 КПК України при отриманні заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, не вдаючись на даному етапі в оцінку відповідності повідомлення про злочин всім критеріям підслідності, визначеним п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, обґрунтованості заяви чи повідомлення. Тим більше, що вирішення пов`язаних з цим питань правової кваліфікації та доведення наявності всіх елементів складу кримінального правопорушення не може покладатися на заявника.

Заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що підлягає передачі іншому органу досудового розслідування за підслідністю або за місцем проведення досудового розслідування, спочатку мають бути внесені до ЄРДР за місцем первісного подання у встановлений законом строк і лише після цього може бути вирішене питання про їх направлення за підслідністю.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді, пропуск якого ОСОБА_5 мотивує тим, що слідчий суддя постановив ухвалу без його виклику, а копію цього судового рішення він отримав, а відтак ознайомився з мотивами, з яких йому відмовлено в задоволенні скарги, 11.10.2021.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника ОСОБА_5 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 подав 18.10.2021, тобто з пропуском встановленого законом строку. Твердження заявника про те, що слідчий суддя постановив ухвалу без його виклику, не відповідають дійсності і спростовуються довідками про повідомлення його по телефону (а.с.11, 14.) Разом з тим, участь у розгляді скарги ОСОБА_5 не брав, і всупереч вимогам ч.7 ст.376 КПК України копія ухвали йому направлена не була. Дані про дату отримання заявником копії ухвали у справі відсутні, а тому не довіряти його твердженням, що це відбулося 18.10.2021, немає підстав. Оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 17.07.2021 ОСОБА_5 поштою направив до СУФР ГУ ДФС у м. Києві на ім`я начальника заяву про вчинене кримінальне правопорушення, в якій, серед іншого, просив зареєструвати цю заяву про вчинене ТОВ «Електросервіс» і ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.212, ч.2 ст.2122 КК України. Заява отримана органом досудового розслідування 19.07.2021.

28.07.2021 ОСОБА_5 подав скаргу слідчому судді, в якій просив зобов`язати начальника СУФР ГУ ДФС у м. Києві: внести до ЄРДР відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення; надати витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; повідомити суд про виконання ухвали. Крім того, ОСОБА_5 порушував питання про зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді всіх вказаних ним статей (частин статей) Особливої частини КК України.

У заяві ОСОБА_5 вказував про неякісний ремонт працівниками ТОВ «Електросервіс», одним з яких був ОСОБА_6 , належного йому кондиціонера, і що ОСОБА_6 запевнив його, що упродовж 6 місяців ТОВ «Електросервіс» надаватиме йому безкоштовне гарантійне обслуговування і безкоштовне післягарантійне в межах півтора року. Після того, як кондиціонер, взагалі, вийшов з ладу, заявник з`ясував, що другим працівником був родич ОСОБА_6 і що ТОВ «Електросервіс» вже не надає послуги з ремонту кондиціонерів, а ті, що раніше надавались, були в межах ремонту кондиціонерів марки «Samsung». Ознайомившись з даними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійшов висновку, що ТОВ «Електросервіс» не має дозволів на проведення ремонту кондиціонерів, а тому свідомо виходило за межі своєї господарської діяльності, отримувало незаконний прибуток, чим порушувало права клієнтів та вчинило кримінальні правопорушення. Крім того, на сплачені кошти в сумі 16 000 гривень ТОВ «Електросервіс» не видало платіжний документ, що є порушенням фінансової дисципліни. З огляду на викладене заявник також вважав, що протиправна діяльність ТОВ «Електросервіс» і ОСОБА_6 є умисним перешкоджанням виконанню ним громадських обов`язків, ознакою державної зради, тощо.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі виклав зміст диспозиції ст.212 КК України ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), зміст диспозиції ст.2121 КК України ухилення від сплати єдиного внеску на обов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зазначив, що заява ОСОБА_5 не містить відомостей про наявність події злочину в розумінні ст.11 КК України і, фактично, зводиться до невдоволення ремонтом кондиціонера працівником ТОВ «Електросервіс» ОСОБА_6 .

Колегія суддів з таким висновком погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до вимог ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як правильно зазначив слідчий суддя, посилаючись на приписи цих норм, внесенню до ЄРДР підлягають відомості не з будь-якої заяви чи повідомлення, а лише з тих, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Це слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Достатніми відомостями про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення і підтверджують реальність його конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини).

Так, ОСОБА_5 повідомляє неконкретні відомості про нібито вчинення ТОВ «Електросервіс» і його працівником ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Однак суть заяви полягає в недотриманні ТОВ «Електросервіс» вимог Закону України «Про захист прав споживачів», спір про що не може бути вирішений в порядку КПК України, оскільки вирішення вказаного питання у такий спосіб шляхом внесення відомостей до ЄРДР вочевидь суперечить загальним засадам та завданням кримінального провадження. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано не взяв до уваги доводи заявника про те, що в заяві ним було вказано всі елементи, ознаки та обставини вчинених злочинів.

Всупереч доводам апеляційної скарги, розглядаючи скаргу, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні, і не давав оцінку обґрунтованості заяви. Дійсно, кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину. Однак це не означає, що будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання на ім`я начальника СУФР ГУ ДФС у м. Києві тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, у тому числі саме вказаною посадовою особою.

Враховуючи викладене, твердження ОСОБА_5 , що відомості про кримінальне правопорушення мали бути внесені до ЄРДР і вже після цього кримінальне провадження передається до іншого органу досудового розслідування відповідно до територіальної та предметної підслідності, не заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Про розгляд скарги на бездіяльність повідомлялись СУФР ГУ ДФС у м. Києві та заявник. Враховуючи те, що в судове засідання не прибули уповноважена особа СУФР ГУ ДФС у м. Києві та ОСОБА_5 , який висловив у скарзі прохання про розгляд без його участі, процесуальних порушень слідчим суддею допущено не було.

Не було необхідності у слідчого судді і витребувати матеріали звернення до начальника СУФР ГУ ДФС у м. Києві за наявності в його розпорядженні копії заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення № 4438/17 від 17 липня 2021 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3