БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/143/22
Провадження № 1-кс/497/143/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна
24.02.2022 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського ВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000009 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 02 січня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будівлі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого по вулиці Димитрова, 5, села Виноградівка Арцизької міської ради Болградського району Одеської області, вступив у сварку з ОСОБА_6 на ґрунті раніше виниклих між ними неприязних відносин. Під час зазначеної сварки, ОСОБА_5 , діючи з мотивів помсти за висловлювання ОСОБА_6 , які він вважав образливими для себе, з метою спричинення шкоди його здоров`ю, усвідомлюючи cуcпільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно правою рукою стиснутої в кулак, наніс ОСОБА_6 один удар у підборіддя, внаслідок чого він втратив свідомість та впав на тротуарне покриття, вдарившись об нього потиличною ділянкою голови. Внаслідок неправомірних умисних насильницьких дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдано наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді перелому потиличної кістки справа, вогнищ забоїв головного мозку лівої лобної та скроневої ділянки, що були небезпечними для життя в момент заподіяння, та за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також садна в ділянці нижньої повіки лівого ока; забою м`яких тканин лівої щоки; пошкодження слизової оболонки по внутрішній поверхні лівої щоки, які не були небезпечними для життя, тягнуть за собою розлад здоров`я не більше 6 діб, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона працює барменом у ресторані «Bulgary» та у будівлі ресторану проводиться відео-зйомка кількома камерами відеоспостереження, у тому числі у приміщенні фойє.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , пояснив, що він працює завідуючим механічною майстернею та відповідає за відеореєстратор, на якій реєструються файли з камер відео-спостереження, встановлених у будівлі ресторану «Bulgary» та на прилеглій до неї території. Час на камерах встановлений на одну годину наперед через те, що його не було переведено на «зимовий час», тобто справжній час відеозапису відрізняється та становить на одну годину менше, ніж це відображається у лівій верхній частині екрану.
Слідчим 23.02.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду від 14.02.2022 року здійснено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: записів камер відеоспостереження, розміщених у приміщеннях та біля входу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в АДРЕСА_1 , здійснених в період з 23:00 години 01 січня 2022 року по 01:00 02 січня 2022 року, в ході якого вилучено відео файл, який скопійовано на диск «Axent DVD+R RW 4,7 GB 120 min 16x», та підписано «Ресторан Bulgary».

Того ж дня вказаний диск оглянуто та постановою слідчого від 23.02.2022 року визнано речовим доказом.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, на адресу суду надіслали кожен окремо заяви про розгляд клопотання без їх участі (а.с. 25).
Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Статтею 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб …
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...
За змістом ст. 170 КПК України … арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так згідно протоколу тимчасового доступу від 23.02.2022 року, слідчим було тимчасово вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.18-20)
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складено 23 лютого 2022 року (а.с.1), та 24.02.2022 року подано до канцелярії суду, про що свідчить штемпель на супровідному листі (а.с.26).
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти ...
Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.
Вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном в кримінальному провадженні за ознаками злочинів за ч.1 ст. 121 КК України КК України.
Стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання знищенню, пошкодженню та зміни вилучених речей, які потребують криміналістичних досліджень, за результатами яких можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, необхідно здійснити арешт вищевказаних вилучених речей, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України
За викладених обставин, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, шляхом позбавлення права їх відчуження, розпоряджання та користування, а саме на:

на відеофайл «камера 15» з розширенням «МР4», об`ємом 59567 КВ, який зберігається у матеріалах кримінального провадження на диску круглої форми, діаметром 120 мм та товщиною 1,2 мм. з рукописним написом барвником синього кольору «Відео ресторан» та печатними написами: «Axent DVD+R RW 4,7 GB 120 min 16x», які скопійовано з реєстратора камер відеоспостереження, розміщених у приміщеннях та біля входу ресторану «Bulgary», розташованого в АДРЕСА_1 , здійснених в період з 23:00 години 01 січня 2022 року по 01:00 02 січня 2022 року.

Зазначене майно долучити до матеріалів кримінального провадження №0000009 від 03.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого Відділення № 1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1