10.02.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/12/22
провадження № 1-кп/533/10/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 00001745 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Морозівка Глобинського району Полтавської області, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонер, раніше не судимий,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19.11.2021 року о 18 годині 20 хвилини, в темний час доби, похмуру погоду під час дощу, при увімкненому зовнішньому електроосвітленні по мокрому асфальтобетонному покриттю вулиці Горького в селищі Нова Галещина Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, зі сторони вулиці Пушкіна в напрямку вулиці Заводської селища Нова Галещина, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_3 .

В цей саме час, попереду автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 в попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля, по правому краю проїзної частини, рухався пішохід ОСОБА_6 , який був обернений спиною до автомобіля та поруч з яким рухалась ОСОБА_7

Рухаючись у вказаному напрямку по вулиці Горького, поблизу будинку 36 в селищі Нова Галещина Кременчуцького району, водій ОСОБА_3 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування автомобіля, тим самим порушив вимоги п.12.3. Правил дорожнього руху, не вжив заходів для зменшення швидкості або зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та в межах своєї смуги руху, допустив наїзд передньою крайньою правою частиною автомобіля у задню частину тіла пішохода ОСОБА_6 .

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Козельщинська центральна лікарня».

ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_6 помер у реанімаційному відділенні КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, яка спричинила забиту рану в потиличній ділянці, синця на лобі зліва, крововиливи в м`які покрови голови з боку внутрішніх поверхонь в потиличній ділянці, крововиливи під тверду мозкову оболонку потиличної ділянки правої півкулі мозку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку в потилично-скроневій ділянці справа з переходом на основу головного мозку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку обох мигдалин мозочка; закритої травми грудної клітини, яка спричинила множинні переломи ребер зліва 3-4-5 ребра по біля-хребтовій лінії в міжреберні м`язи, справа 4-5-6-7-8-9 ребра по середнє-підпаховій лінії, 1-2-3-4 ребра по біля хребтової лінії, 5-6 ребра по лопатковій лінії з крововиливами в міжреберні м`язи, розрив правої легені по задній поверхні, наявність 350 мл темної рідкої крові в правій плевральній порожнині; закритого перелому верхньої третини лівого стегна з крововиливами в м`які тканини лівого стегна та синця на лівому стегні; крововиливів в м`які тканини поперекової ділянки справа; крововиливів в м`які тканини правої гомілки.

Всі вищевказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між отриманими тілесними ушкодженнями, які потягли смерть ОСОБА_6 і настанням смерті, існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи обвинувачений мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці в діях обвинуваченого вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

Обвинувачений та захисник погодилися з думкою прокурора.

Потерпіла та її представник в судове засідання не з`явились, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні питання про призначення покарання просила призначити обвинуваченому суворе покарання в межах максимальної санкції.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Показав, що дійсно 19.11.2021 року о 18 години 20 хвилини, по вулиці Горького в селищі Нова Галещина Кременчуцького району Полтавської області, він керував автомобілем ВАЗ та наїхав на пішохода ОСОБА_6 , який рухався попутним напрямком з дружиною ОСОБА_7 . Вказана пригода відбулась тому, що було темно, йшов дощ, мряка, і він не побачив пішоходів. Рухався близько 30 км/г. Після ДТП відразу зупинився, намагався надати допомогу потерпілому, викликав швидку та поліцію. Щиро кається. Постійно намагався відшкодувати шкоду потерпілій, декілька разів надсилав поштою грошові перекази на її ім`я на суми від 10000 до 20000 грн, однак вона їх не приймала і від спілкування відмовлялась.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, процесуальних витрат, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.286 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, висновок органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне та додаткове покарання у виді позбавлення волі та позбавлення права керувати транспортними засобами в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.286 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, його похилий вік, вчинення злочину вперше, поведінку після дорожньо-транспортної пригоди, намагання надати допомогу, неодноразові спроби відшкодувати матеріальну шкоду дружині померлого, останнє перерахування на суму 25987,32 грн, що дорівнює рівню матеріальної шкоди, яка визначена в позові, висновок органу пробації, згідно якого встановлено низький рівень повторного правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 до початку судового розгляду кримінального провадження подала суду позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в розмірі 500000,00 грн та матеріальної шкоди в розмірі 25987,32 грн, на загальну суму 525987,32 грн завданої кримінальним правопорушення.

10.02.2022 року ОСОБА_7 подала заву про залишення позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно довідки до висновку експерта.

У зв`язку із закінченням судового провадження відповідно до ч.4 ст.174 КПК України необхідно зняти арешт, накладений 23.11.2021 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука на автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Запобіжний захід обвинуваченому обрано ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтави від 23.12.2021 року у вигляді особистого зобов`язання на строк до 20.02.2022 року. Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відсутність клопотань сторони обвинувачення про продовження даного запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи в сумі 1029,72 грн. (одну тисячу двадцять дев`ять грн. 72 коп.).

Арешт, який накладено на автомобіль марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.11.2021 року, скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику, ОСОБА_8 .

Запобіжний захід обвинуваченому, який обрано ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтави від 23.12.2021 року у вигляді особистого зобов`язання, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1