Справа № 932/6475/21
Провадження № 1-кс/932/3450/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000812 від 10.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
12 серпня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль «ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ ДМК Дніпромлин.

В обґрунтування клопотання слідчий указує, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000812 від 10.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 09.08.2021 року близько 14.00 години в м. Дніпро, в Амур-Нижньодніпровському районі, на вулиці Маршала Малиновського, в районі будинку №66, сталося зіткнення автомобілю «ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та мотоциклу «SHINERAY/XY200GY-9A», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 .

При ДТП тілесні ушкодження спричинені водієві мотоциклу ОСОБА_5 .

Відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2021 року з кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 10.08.2021 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та передано на зберігання на штраф майданчик.

Сторона обвинувачення вважає, що вказаний транспортний засіб має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження даного речового доказу та досягнення ефективності досудового розслідування, слідчий вважає, що є правові підстави для накладення арешту, тому просить клопотання задовольнити та накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ ДМК Дніпромлин, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності. Прохав накласти арешт частково з правом користуванням з вищезазначеним транспортним засобом.

Володілець майна надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності. Прохав врахувати примирення з потерпілим та шо автомобіль ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 використовується у постачанні хлібобулочних виробів. Прохав відмовити у задоволенні клопотання, або у випадку накладення арешту залишити право користування автомобілем.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. другого частини першої ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 від 10.08.2021 року, яке розпочато за фактом можливого порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 при керуванні автомобіля «ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ ДМК Дніпромлин, внаслідок чого були заподіяні тілесні ушкодження водієві ОСОБА_5 .

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України.

10.08.2021 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та передано на зберігання на штраф майданчик.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження даного речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання. Проте позбавлення власника права користування транспортним засобом, в даному випадку, є надмірним, і потреби досудового розслідування не виправдовують саме такого втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого частково та накласти арешт на транспортний засіб автомобіль автомобіля «ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження даним транспортним засобом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ГАЗ-322132», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ ДМК Дніпромлин, з позбавленням права на відчуження та розпорядження даним транспортним засобом.

В решті вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1