Справа № 466/5634/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1051/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 286-1 КК України до одного року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирішено цивільний позов, питання з процесуальними витратами, заходами забезпечення кримінального провадження та речовими доказами.

Згідно вироку суду, 10 квітня 2021 року приблизно о 16 год. 00 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Івасюка в напрямку до вул. Незалежності України у смт. Брюховичі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну при проїзді ділянки вул. Івасюка поблизу будинку №9 у смт. Брюховичі, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, якого він об`єктивно спроможний був виявити, який переходив проїзну частину дороги зліва направо по напрямку руху його автомобіля у невстановленому місці, тобто за межами пішохідного переходу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , чим порушив п.1.5, п.2.3, п.2.9, п.12.3 «Правил дорожнього руху». Згідно висновку експерта №70/2021 від 19 квітня 2021 року пішохід ОСОБА_9 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкова травму у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічно-контузійних вогнищ в обох лобних частках, травматичний субарахноїдальний крововилив, малий (локальний) субдуральний крововилив в правій лобній частці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, покликається на те, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, повністю відшкодував матеріальні та моральні збитки потерпілому ОСОБА_9 , про що останній подав до суду відповідну заяву, в якій також зазначив, що претензій до ОСОБА_6 немає і просить його суворо не карати та не обмежувати обвинуваченого суворим вироком.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку та єдиним годувальником сім`ї і на його утриманні двоє дітей, мати та дружина.

Окрім цього, акцентує на наявності обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 286-1 КК України в частині покарання та замінити таке умовним терміном до трьох років.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286-1 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року №1231-IX, що набирав чинності 17 березня 2021 року, Кримінальний кодекс України доповнений ст. 286-1, якою встановлена спеціальна кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, та кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб.
Цим законом також були внесені зміни і до ч.1 ст. 75 КК України, які виключають можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням за вищезазначене кримінальне правопорушення.
Відтак, з огляду на пряму заборону закону щодо застосування іспитового строку до осіб, які вчинили порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту під час керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття і добровільне відшкодування збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання та призначив таке у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, що є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, яке він має відбувати реально.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого з цього приводу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4