печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5752/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі потерпілого ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 від 28.11.2012,-
В С Т А Н О В И В :
03.02.2022 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 від 28.11.2012 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за №259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданий 01.06.2021, видавник: ІНФОРМАЦІЯ_1 , державний нотаріус ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні ГСУ НП України знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України (шахрайство).

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.08.2010 між ОСОБА_3 та громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, дата видачі: 12 грудня 1996 року, було укладено договір позики, предметом якого було те, що ОСОБА_3 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується надати ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 16 000 000 (шістнадцять) млн. гривень, що на момент підписання договору відповідало еквівалентові 2 000 000 (два мільйона) доларів США, а останній зобов`язується прийняти позику і повернути названу позику у визначений цим Договором строк.

Зазначено, що в подальшому ОСОБА_7 своїх боргових зобов`язань не виконав, змінив номера телефонів, адресу проживання.
В ході розслідування вказаного провадження встановлено, що відповідно до договору позики від 18.10.2007 ОСОБА_9 , діючи від імені сина ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , на підставі довіреності від 16 жовтня 2007 року, якою не було надане повноваження на укладення договору позики і відповідно на укладення іпотеки як забезпечення позики, отримала у ОСОБА_11 грошові кошти в сумі еквівалентній 2 000 000.00 дол. США.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2007 ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_12 об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 .

Як зазначає заявник, самі по собі послідовність та терміновість проведення двох правочинів, а саме: купівля-продаж вказаної квартири ОСОБА_7 (01.11.2007) та отримання грошових коштів у позику ОСОБА_9 (18.10.2007) без отримання згоди ОСОБА_10 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, окрім іншого, і по факту шахрайського заволодіння ОСОБА_9 грошовими коштами у сумі 2 000 000 доларів США, а також термінове переоформлення права власності ОСОБА_13 спадкового майна: об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , дають підстави стороні обвинувачення вважати вказану квартиру предметом вчинених в сукупності кримінальних правопорушень, як відносно ОСОБА_3 так і відносно ОСОБА_10 .

Оскільки потерпілий неодноразово звертався до прокурора у кримінальному провадженні № 0000089 із клопотанням про звернення до суду з клопотанням про накаледння арешту на вказане майно, яке визнане речовим доказом, разом з тим арешт накладено не було, просить задовольнити клопотання та накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з?явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Від слідчого слідчої групи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні ГСУ НП України знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 190 КК України (шахрайство).

У рамках вказаного кримінального провадження постановою від 04.11.2021 року визнано речовим доказом квартиру АДРЕСА_1 , яка, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за №259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданий 01.06.2021, видавник: ІНФОРМАЦІЯ_1 , державний нотаріус ОСОБА_6 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання потерпігого та накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 від 28.11.2012 - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за №259348280 на праві власності належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 4-200, виданий 01.06.2021, видавник: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус ОСОБА_6 , з забороною на його відчуження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1