Справа № 646/3810/19
№ провадження 1-кп/646/633/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001069, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
ОСОБА_2 28 квітня 2019 року приблизно о 08 год. 15 хв., рухаючись на велосипеді по вул. Волинській у м. Харкові, зупинилась напроти будинку № 20 на зазначеній вулиці та, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно здійснила крадіжку рослини «Туї», яка належить ОСОБА_3 , чим завдала йому матеріальну шкоду на суму 700,00 грн.

Отже, ОСОБА_2 учинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.
2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у відношенніОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який містить клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані:
- письмова заява ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- заява потерпілогоОСОБА_3 про відсутність заперечень щодо розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку та ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження;
- матеріали досудового розслідування.
Як убачається з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акта до суду відносно ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.
Ураховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ч. 3 ст. 381 КПК України, спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.
Діючи відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 17, ст.ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження.
Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28 квітня 2019 року приблизно о 08 год. 15 хв. ОСОБА_2 , рухаючись на велосипеді по вул. Волинській у м. Харкові, зупинилась напроти будинку № 20 на зазначеній вулиці та, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно здійснила крадіжку рослини «Туї», яка належить ОСОБА_3 , чим завдала йому матеріальну шкоду на суму - 700,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_2 визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.
Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої, є щире каяття, обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання, не встановлено.
4. Мотиви призначення покарання.
Суд вважає, що підстави застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_2 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і у суспільства.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченої, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, у виді громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Стосовно обвинуваченої запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
У зв`язку з відсутністю підстав застосування спеціальної конфіскації, накладений в межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року арешт майна, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 10041 від 29 травня 2019 року, у розмірі 785,00 грн., відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 травня 2021 року, на кущ, схожий на рослину Туя розмірами 150*60 см. з коренем, вилучений в ході проведення огляду 28 квітня 2019 року біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном та з метою збереження речових доказів.
Речові докази: кущ, схожий на рослину Туя розмірами 150*60 см. з коренем, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 за розпискою від 28 квітня 2019 року, після набрання вироком законної сили вважати повернутим ОСОБА_3 .
Речові докази: та диск із відеозаписом камер спостереження за адресою: м. Харків, вул. Волиська, 20 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 10041 від 29 травня 2019 року (вартість експертизи 785,00 грн.) стягнути із ОСОБА_2 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1