Справа № 674/1446/20
Провадження № 1-кп/674/15/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 рокум.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника

цивільних позивачів ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000069 від 24 лютого 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ганнівка, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта - середня спеціальна, одруженого, працюючого водієм Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :
23 лютого 2020 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_12 , керуючи автомобілем «УАЗ 374194», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну. Рухаючись на 01 км +190 м автодороги «Дунаївці-Грушка», що в м. Дунаївці Хмельницької області, по частково освітленій вуличним освітленням проїзній частині вулиці Могилівської, зі сторони центру м. Дунаївці в напрямку с. Великий Жванчик Дунаєвецького району, поблизу буд. №102, при виникненні перешкоди для руху, а саме пішохода ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на проїзній частині автодороги поблизу правого краю, відносно руху автомобіля «УАЗ 374194», реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого ОСОБА_12 об`єктивно міг виявити, в порушення п.12.3 Правил не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у порушення п.п.1.5., 2.3. д) цих Правил під час керування автомобілем «УАЗ 374194», реєстраційний номер НОМЕР_1 , створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров`ю пішоходу ОСОБА_13 , внаслідок чого допустив наїзд на нього.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_13 був травмований та з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізований у реанімаційне відділення Дунаєвецької ЦРЛ, де від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_3 о 21 год. 00 хв. помер.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження: перелом скроневої та тім`яної кісток справа, перелом потиличної кістки справа, з переходом на кістки основи черепа, епідуральна гематома; тяжкий забій головного мозку, набряк головного мозку, субарахноїдальний крововилив, травматичний шок ІІ ступеню, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Окрім того, внаслідок зазначеної ДТП ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження: перелом 5-го ребра справа з крововиливом в м`які тканини, які мають ознаки середнього ступеня тілесних ушкоджень; садна- в поперековій області справа 1; по передній поверхні лівого колінного суглобу 1; в щічній області справа 2; в лобній області зліва -1; синці- в області повік лівого ока 1; правого ока 1; по передній поверхні правого плеча 1; ран: в зовнішньому куті лівої брови 1; які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_13 стала тупа поєднана травма голови та грудної клітки, яка супроводжувалась переломами кісток черепа, 5-го ребра, тяжким забоєм головного мозку, епідуральною гематомою, субарахноїдальним крововиливом, набряком головного мозку, травматичним шоком ІІ ступеня.

Своїми діями ОСОБА_12 порушив вимоги підпунктів б), д) пункту 2.3., пункти 1.5, 12.3 ПДР, а саме:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Зазначені порушення вимог ПДР водієм автомобіля «УАЗ 374194», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками смертю ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_12 зазначив, що вину визнав частково, працює на швидкій 18 років, ніяких порушень раніше не було, 23 лютого 2020 року знаходився на чергуванні. Близько 20 години поступив виклик на с.Жванчик. Разом із медсестрою Микульською виїхали на виклик. Розпочався дощ, було темно. Коли заїхали на вулицю Могилівську м. Дунаївці в напрямку с. Великий Жванчик Дунаєвецького району дощ йшов добрий, дорога освітлювалась, горіло світло дорожніх ліхтарів зліва через один, коли доїжджали до місця ДТП їхав на ближньому світлі фар, «фонар заблистів», в той час побачив щось темне типу людини, він «скинув газ, по тормозах», та почув удар справа. Він з фельдшеркою вийшли з машини і побачили, що збили людину, яка лежала справа на обочині. Зупинився попутній автомобіль і люди допомогли завантажити потерпілого на ноші. Потерпілого він з фельдшеркою відвезли в лікарню. Потерпілого відправили до реанімації, а він лишився біля машини, відігнав її до пункту швидкої.

На запитання учасників провадження пояснив, що на момент ДТП рухався до 40 км/год., автомобіль був технічно справним, склоочисники працювали, він їх включав, силует людини побачив за 8-10 метрів, зупиняв машину, трохи повернув руль, однак відстань не дала можливості об`їхати пішохода, причина ДТП пішохід в темному одязі йшов по асфальту біля обочини, десь 0,5 м. від обочини, «думаю з його вини, але з себе вини не скидаю». На уточнююче запитання головуючого пояснив, що зліва від фонаря його засліпило скло і відразу стався удар. На запитання про те, чому не доповів в поліцію відповів, що він не мав телефону, це фельдшерка мала повідомити, він був у шоці та намагався надати допомогу потерпілому. Автомобіль, що був на слідчому експерименті це запасна машина, на ній він також їздив, машини схожі, але фари інші, світло краще, «моїй машині 14 років, та що на експерименті старша». Щодо відшкодування коштів пояснив, що його дружина дала тієї ночі 10 тис. грн. на лікування, і потім ще 10 тис. грн. сестрі потерпілого.

В судових дебатах вказав, що не може визначитись чи він винен, оскільки слідчий експеримент неправильний, просить не позбавляти його волі, перед родичами хоче вибачитись, він не хотів, щоб так сталось.

Незважаючи на фактичне невизнання обвинуваченим вини, його винність у вчиненні зазначеного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами. Суперечливі показання обвинуваченого щодо моменту видимості силуету, «засліплення» та удару суд розцінює як один із способів захисту від пред`явленого обвинувачення.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що 23.02.2020 року близько 21 год. 10 хв. до неї зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що її брат ОСОБА_13 потрапив в ДТП в м. Дунаївці. Біля 21 год. вона пішла в реанімаційне відділення, де перебував її брат без свідомості. Десь 1,5 2 год. ніхто не міг сказати що сталось, спочатку було замовчування ситуації, а десь за дві години свідки сказали, що брата збила «швидка». Перед тим був дощ, але о 20.50 дощу не було. Дружина обвинуваченого дала 10 тис. грн. на операцію. Від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 дізналась, що вони телефонували до брата і їм сказали, що його знайшли на дорозі та швидкою доставили до лікарні. На слідчому експерименті погодні умови були ідентичними тим, що й на час ДТП. Вважає, що обвинувачений мав можливість уникнути наїзду на її брата та винен у скоєному.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні надав покази, що ОСОБА_13 являється його товаришем. 23.02.2020 останній зателефонував та сказав, що зупинився біля м. Дунаївці і попросив привезти акумулятор. Коли виїжджав з села Рункошів розпочався дощ, який моросів, їхав помалу, набрав по телефону ОСОБА_13 , який вибив дзвінок. Пізніше з телефону ОСОБА_13 передзвонили і повідомили, що його медики знайшли на обочині з черепно-мозковою травмою. Приїхавши на місце ДТП побачив, що машина ОСОБА_13 була на обочині. Коли дивились машину десь біля 10 год. вечора, дощу не було. На місці ДТП також уже був ОСОБА_15 , коли шукали ключі, то бачив калюжу крові. Разом із ОСОБА_15 сфотографували скору і водій, яким виявився ОСОБА_12 сказав, що це він був за кермом. Вказав, що у автомобіля швидкої, УАЗ темно зеленого кольору, була зігнута права стойка, розбите лобове скло і вм`ятина біля фари. Коли були в лікарні, дощу не було, була мряка.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила суду, що працює медсестрою, 23.02.2020 ввечері поступив виклик на с. Жванчик, на який виїхали з водієм ОСОБА_12 , сиділа поруч водія. При заїзді на вул. Колгоспну м. Дунаївці розпочався дощ, почули звук удару і побачили, що збили людину. Відразу вийшли з машини. Подзвонила до диспетчера і повідомила, що збили людину і їм зняли виклик. Чоловік лежав на узбіччі дороги, його телефон лежав в стороні. Біля них зупинилася машина, люди допомогли погрузити травмованого на ноші і поїхали далі, а вона з водієм повезла його в лікарню в приймальний покій, помістили в реанімацію. Під час руху за дорогою не слідкувала, так як їхали на виклик і дивилася в планшет. Поліцію не стали чекати, оскільки травмований міг померти. Вказує, що дорога освітлювалася, світло фар машини працювало, було добре видно. З якою швидкістю працювали склоочисники не може сказати.

Свідок ОСОБА_17 , показав, що біля його господарства по вул. Колгоспній м. Дунаївці зупинилася машина близько 20 год. 03 хв. Став спостерігати за машиною десь на протязі години, потім сфотографував, перевірив звідки вона, оскільки біля будинку скинув залізо та переживав щоб його не вкрали. На той час «сік дощик». Потім водій машини від`їхав приблизно 100 метрів в напрямку ст. Ушиці, зупинився в районі зупинки, вийшов з машини, йшов по краю дороги в напрямку його дому і назад, був у темному одязі, ходив повільно, розмовляв по телефону. Над`їхала швидка, почув гальмування, автомобіль швидкої вдарив чоловіка передньою правою стороною, чоловік був спиною до швидкої, від удару той впав. Він це бачив, це було за 50 метрів від нього, стояв у вході в свій гараж. Спочатку було гальмування машини, а потім удар. Після удару ззаду швидкої зупинилась якась машина, допомагали вантажити хлопця.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що 23.02.2020 біля 20-21 години прийшов чоловік додому, сказав, що біля будинку швидка збила чоловіка. Тоді був дощик, не лив. Вона з чоловіком вийшли з будинку, підбігла до швидкої. Потерпілий був у машині, у швидкій був водій та медсестра. Пошкоджень на швидкій не бачила, недалеко від швидкої на узбіччі була калюжа крові. Крім неї з чоловіком та людей, які допомагали вантажити травмованого, більше нікого не було. Ділянку дороги біля її дому добре видно, світло горіло.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що живе по-сусідству з ОСОБА_17 , який йому подзвонив і сказав, що сталася ДТП. Вийшов, було темно, мряка, несильний дощ, туману не було, було десь після 20 години. Побачив на узбіччі кров. Біля місця події блимав фонар, інший горів нормально. Пояснює, що ДТП була дальше від його господарства, швидку, яка збила чоловіка взагалі не бачив. Про обставини ДТП знає зі слів ОСОБА_17 .

Також покази надав свідок ОСОБА_15 , який показав, що загиблий привіз його в м. Дунаївці. Коли їхав назад, то подзвонив, що у нього поламалася машина. Пояснює, що їхав до нього, говорив з ним по телефону, але не уточняв, де він стоїть. Потім почув крики, не зрозумів, що сталося, зв`язок обірвався. На той час дощ зменшувався, туману не було. Додзвонитися потерпілому так і не зміг, після чого йому подзвонили і повідомили, що знайшли останнього на дорозі. Потім разом із поліцією поїхали на місце аварії. Додав, що бачив потерпілого в лікарні без свідомості. Також в лікарні бачив машину швидкої, в якої з правої сторони була зігнута стійка.

Протоколом огляду місця події від 23 лютого 2020 року та схемою до нього і таблицями-ілюстраціями (а.к.п.9-22), згідно якого було оглянуто ділянку автодороги сполученням «Дунаївці-Грушка», а саме ділянка вказаної автодороги на 1 км +190 м, що проходить в м. Дунаївці по вул. Могилівська. Огляд проводиться в темну пору доби при дощовій погоді. Проїзна частина автодороги в ділянці огляду пряма, вкрита асфальтним покриттям, на момент огляду перебуває в мокрому стані. Будь-яка дорожня розмітка на проїзній частині в ділянці огляду відсутня. На момент огляду в ділянці огляду ширина проїзної частини з асфальтобетонним покриттям становить 5,3 м. Огляд проводиться в напрямку с. Великий Жванчик Дунаєвецького району. По праву та ліву сторону від проїзної частини проходить узбіччя з грунтово-щебневим покриттям. Ширина правого узбіччя становить 2,5 м та ширина лівого 1,7 м. За вказаними узбіччями по ліву та праву сторони проходить кювет із трав`яним покриттям. Ширина правого кювету становить 6,1 м та ширина лівого 3,8 м. По закінченню кюветів розташовані огорожі домогосподарств. Також, по лівому кюветі автодороги проходить ліхтарна лінія, яка на момент огляду працює та частково освітлює проїзну частину в ділянці огляду. На момент огляду на правому узбіччі автодороги Дунаївці-Грушка по вул. Могилівській на відстані 190 м від кілометрового стовпчика на грунтово-щебневому покритті розташована пляма темно-бурого кольору, зовні схожа на кров, яка також знаходиться на відстані 1,7 м від початку проїзної частини та на відстані 0,7 м від початку кювету. Вказана пляма розташована також навпроти домогосподарства №102 по вул. Могилівській в м. Дунаївці. Від вказаної плями в напрямку с. Великий Жванчик на відстані 74 м розташований автомобіль марки «PEUGEUT» зеленого кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль розташований передньою частиною в напрямку с. Великий Жванчик на правій смузі руху, впритул до правого узбіччя. Праве переднє колесо автомобіля розташовано на межі проїзної частини та узбіччя, праве заднє колесо розташоване на відстані 0,05 м від початку правого узбіччя. Ліве переднє колесо розташоване на відстані 4,6 м від лівого краю проїзної частини та ліве заднє колесо на відстані 4,65 м від лівого краю проїзної частини. Видимих свіжовиражених пошкоджень на автомобілі не виявлено.

Актом обстеження дорожніх умов на ділянці автодороги в місці скоєння ДТП від 23.02.2020 року (а.к.п.167) з якого видно, що ділянка дороги в межах населеного пункту м. Дунаївці відповідає ДСТУ 3587-97, дорожні знаки встановлені згідно проекту ОДР і видимість їх задовільна, перешкоди, які впливають на видимість відсутні, покриття проїзної частини асфальтобетонне, мокре, чисте. Узбіччя-грунто-щебневе, стан покриття і рівність -задовільне.
Протоколом огляду місця події від 24 лютого 2020 року та схемою до нього і таблицями-ілюстраціями (а.к.п.23-32) за участю ОСОБА_12 , згідно якого було оглянуто автомобіль марки УАЗ, моделі 374194, спеціалізований меддопомога, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2008 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ХОЦЕМД та МК №26514713, м. Хмельницький, вул. Пілотська, 1 та м. Дунаївці, вул. Горького, 7. Вказаний спецавтомобіль на момент огляду місця події розташований в м. Дунаївці по вул. Горького, 7 на території Дунаєвецької ЦРЛ, поряд із приміщенням швидкої допомоги, задньою частиною до заїзду на територію, правою стороною до відділення швидкої допомоги. При огляді спец автомобіля виявлено свіжовиражені механічні пошкодження у вигляді вм`ятини переднього капота з правої сторони в районі правої фари, більшість на праву сторону до правої передньої дверки. Крім того, виявлено пошкодження у вигляді розбиття лобового скла з правої частини на всю висоту. Інших видимих механічних пошкоджень на вказаному автомобілі не виявлено.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «УАЗ 374194», д.р.н. НОМЕР_1 , належить ХОЦЕМД та МК №26514713 м. Хмельницький (а.к.п. 34), а згідно подорожнього листа та журналу щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв (а.к.п 35-38), автомобіль УАЗ 37194 р.н. НОМЕР_1 виїзжав 23.02.2020, водій ОСОБА_12 допущений до рейсу.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20 від 23.02.2020 (а.к.п.40), згідно якого у ОСОБА_12 ознак сп`яніння не виявлено.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2020 року (а.к.п. 125-138) та схемою до нього і таблицями-ілюстраціями, згідно якого під час проведення слідчого експерименту на місці ДТП за участю спеціаліста, потерпілої ОСОБА_7 , понятих та статистів була встановлена видимість потерпілого, при русі автомобіля із швидкістю 40 км/год., коли відстань від передньої частини автомобіля до пішохода 55,0 м (загальна видимість 42,0 м), при русі автомобіля зі швидкістю 50 км/год, коли відстань від передньої частини автомобіля до пішохода 55,0 м (загальна видимість - 42,0 м).

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи №10.1-0476:20К від 29.09.2020 року (а.к.п.157-160), згідно якого:
в даних дорожніх умовах, задана (обрана водієм) швидкість руху автомобіля «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 як (40 км/год) відповідала допустимій швидкості руху за умови видимості елементів дороги;
в даній дорожній обстановці водій «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, з моменту виникнення небезпеки для його руху, вказаного у вихідних даних, щляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, при заданій швидкості руху (40…50 км/год);
в даній дорожній обстановці водій автомобіля «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, з моменту виникнення небезпеки для його руху, вказаного у вихідних даних, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, при швидкості руху автомобіля 50 км/год;
в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.2., п.12.4., п.12.3 Правил дорожнього руху;
в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 не відповідали вимогам з технічної точки зору вимогам п.12.3. ПДР.
Висновком судово-медичної експертизи №18 від 23.03.2020 року (а.к.п.62-68), згідно якого причиною смерті потерпілого ОСОБА_13 явилась тупа поєднана травма голови та грудної клітки, яка супроводжувалась переломами кісток черепа, 5-го ребра, тяжким забоєм головного мозку, епідуральною гематомою, субарахноїдальним крововиливом, набряком головного мозку, травматичним шоком ІІ ступеня.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: полі травми; відкритої черепно-мозкової травми; тяжкого геморагічного забою головного мозку; епідуральної гематоми справа; перелому кісток основи та склепіння черепа; субарахноїдального крововиливу; набряку головного мозку, травматичного шоку ІІ ступеня. Саден: в поперековій області справа 1; по передній поверхні лівого колінного суглобу 1; в щічній області справа -2; в лобній області зліва 1. Синців: в області повік лівого ока 1; правого ока 1; по передній поверхні правого плеча 1. Рани: в зовнішньому куті лівої брови 1; в скронево-тім`яній області справа 1. Крововиливу в м`які тканини голови в скронево-тім`яній області справа. Дефекту скронево-тім`яних кісток справа. Лінійного перелому потиличної кістки справа з переходом лінії перелому на основу черепа. Перелому 5-го ребра справа. Крововиливу в м`які тканини в місці перелому.

Враховуючи локалізацію і характер ушкоджень правого плеча, закритого перелому 5-го ребра справа, садно в поперековій області справа, а також дані про обставини випадку дають підставу вважати, що вони могли утворитися від ударів передніми частинами автомобіля УАЗ як на це вказано в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Пошкодження голови могли утворитися від вторинного удару в лобове скло.

Первинний удар можливо був нанесений в праву половину тіла, справа на ліво, що підтверджується наявністю синців області правого плеча, переломом 5-го ребра справа, з крововиливом в м`які тканини в місці перелому.

В момент травми ОСОБА_13 міг знаходитися в вертикальному положенні і був повернутий до автомобіля правою боковою поверхнею тіла. Пошкоджень та слідів переїзду тіла колесом автомобіля на трупі не виявлено.

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи №10.2-0145:20К від 20.03.2020 року (а.к.п. 73-80), згідно якого до моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмова система, рульове керування та фари головного світла автомобіля «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 перебували в технічно працездатному стані, а ходова частина в технічно несправному стані. Несправність (невідповідність вимогам ПДР п.п. 31.4.5 (є)) ходової частини автомобіля, яка полягає у відсутності гайки кріплення заднього лівого колеса, мала місце до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно довідки Хмельницького обласного центру з гідрометеорології від 04.06.2020 № 22-01/52/187 (а.к.п. 109) погодні умови в м. Дунаївці на 23.02.2020 були, зокрема, атмосферні явища зливовий дощ 20 год.25 хв. 20 год.35 хв., 22 год 30 хв. 24 год.00хв., метеопоказники, а саме: атмосферні явища на 20.00 год - відсутні, 23.00 год. - зливовий дощ.

Згідно довідки КНП «Хмельницький обласний центр екстреної допомоги та медицини катастроф» від 15.09.2020 № 776 (а.к.п. 140,141) повідомлення про ДТП 23.02.2020 надійшло о 20 год. 58 хв. Час доставки ОСОБА_13 21 год. 15 хв.

За інформацією КП «Благоустрій Дунаєвеччини» від 06.11.2020 № 01-17/411 (а.к.п. 189) за період з 23.02.2020 по 24.02.2020 вуличне освітлення автодороги «Дунаївці-Грушка» в м. Дунаївці вул. Могилівська все освітлення працювало в нормальному режимі та згідно графіка (графік роботи з 17 год. до 24 год., з 05 год. по 07 год.). Ніяких аварійних відключень за даний період не проводилося.

Таким чином, проаналізувавши вище наведені докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненому доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 .

Окрім того стороною обвинувачення ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що 23 лютого 2020 року близько 20 години 35 хвилин він, нехтуючи вимогами п.2.3 (а) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу; у порушення вимог п.31.4.5 (є) ПДР знехтував забороною експлуатації транспортних засобів за наявності технічних несправностей, виїхав на технічно несправному спеціалізованому транспортному засобі меддопомоги «УАЗ 374194», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з несправностями ходової частини автомобіля, яка полягала у відсутності гайки кріплення заднього лівого колеса, що також знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками смертю ОСОБА_13 .

Такими діями ОСОБА_12 , на думку сторони обвинувачення, порушив вимоги підпункту а) пункту 2.3., пункти 31.1; 31.4; 31.4.5 (є) ПДР:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу;

п. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.5. Колеса і шини:

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщина диска і ободів коліс.

Суд вважає обвинувачення в порушенні вказаних пунктів ПДР та відповідно в порушенні правил експлуатації транспорту таким, що не знаходить свого підтвердження та підлягає виключенню із визнаного судом доведеним в зв`язку з наступним.

Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.08.2019 у справі № 682/956/17 зазначила:

- що злочин, передбачений статтею 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 статті 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

- причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені статті 286 КК.

Велика Палата звернула увагу на те, що склад злочину, передбачений статтею 286 КК, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи №10.2-0145:20К від 20.03.2020 року (а.к.п. 73-80), ходова частина автомобіля «УАЗ -374194», д.р.н. НОМЕР_1 перебувала в технічно несправному стані. Несправність (невідповідність вимогам ПДР п.п. 31.4.5 (є)) ходової частини автомобіля, яка полягає у відсутності гайки кріплення заднього лівого колеса, мала місце до дорожньо-транспортної пригоди.
Також свідок ОСОБА_20 пояснив, що дійсно колесо закріплене на чотирьох замість п`яти гайок, але з цією несправністю вони працюють роками і ще можна було їздити.

З наведених стороною обвинувачення доводів не вбачається наявності прямого причинного зв`язку, власне між дією - експлуатацією несправним транспортним засобом і наслідками смертю потерпілого. Жоден з наданих доказів зазначеного не підтверджує.

Як наведено вище у даному вироку інші порушення, які не пов`язані з несправністю транспортного засобу, призвели до зазначених наслідків.

У відповідності до положень ст.ст. 17, 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється, в тому числі, на засадах змагальності та забезпечення доведеності вини.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 подав клопотання про визнання доказів недопустимими, та з урахуванням цього наявності підстав для ухвалення виправдувального вироку.
Просив визнати недопустимими доказами в даному кримінальному провадженні: протокол слідчого експерименту від 03.09.2020, протокол огляду місця події (автомобіля) від 24.02.2020 з додатками, висновки експертів від 29.09.2020 № 10.1-0476:20К та № 10.2-0145:20К .
У відповідності до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті.
За твердженням захисника підставою для визнання недопустимим протоколу слідчого експерименту від 03.09.2020 є порушення слідчим вимог ст.ст. 104, 237, 240 КПК України, зокрема: під час його проведення не враховано швидкість руху пішохода, наявність дощу, освітлення на час ДТП, чого не було під час проведення слідчого експерименту, використовувався інший автомобіль (неідентичний), присутні на слідчій дії сторонні особи, яким не роз`яснювались права і обов`язки, сторонні авто дезорієнтували учасників, а слідчий втручався в його проведення, давав вказівки на зупинку статисту, подачу сигналів водієві і статисту.
Сторона обвинувачення заперечила проти визнання вказаних доказів недопустимими, оскільки порушень КПК не було, доводи є надуманими.
Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Як зазначено у даному слідчому експерименті (а.к.п. 125-138) метою його проведення є встановлення загальної видимості з місця водія автомобіля під час руху перед моментом наїзду, встановлення відстані, з якої водій має об`єктивну можливість побачити пішохода, який рухався або рухався, але на момент наїзду автомобіля перебував повернутий правою частиною до автомобіля, який вчинив наїзд на пішохода.
Щодо доводів про неврахування швидкості руху пішохода та наявності освітлення, яке було на час ДТП та якого не було під час проведення слідчого експерименту, то такі аргументи покращують становище обвинуваченого, оскільки збільшують відстань видимості. Окрім цього, з показів безпосереднього свідка ОСОБА_17 чоловік ходив, в момент удару був спиною до швидкої, що підтверджує попутний напрямок його руху. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №18 від 23.03.2020 року (а.к.п.62-68), первинний удар можливо був нанесений в праву половину тіла, справа на ліво, що, з урахуванням руху пішохода праворуч по проїжджій частині відносно руху транспортних засобів, не може свідчити про його зустрічний рух відносно транспортного засобу.

Щодо атмосферних опадів, то свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , які безпосередньо були на місці події стверджували про «дощик», «сік дощик», дорогу було добре видно. Окрім цього, свідок ОСОБА_16 у пояснювала, що вона за дорогою не дивилась, дивились у планшет, чи включались склоочисники не пам`ятає.

Відмінність автомобілів, на думку захисту, впливає на значну різницю в силі й ухилі світла фар. Як зазначено вище ДТП сталось за участі автомобіля УАЗ 374194, 2008 року випуску (а.к.п. 34), слідчий експеримент проводився з автомобілем УАЗ 3962 2003 року випуску. Як пояснив свідок ОСОБА_20 вони разом з обвинуваченим їздять на обох машинах, лампочки на машинах міняють самостійно, на УАЗ 3962 біліше світло, різниці в метражах видимості не може сказати. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 пояснив, що різниця в жовтому і білому світлі фар різні хвилі, яка різниця у видимості ніхто не скаже. Також пояснив, що якщо передня частина автомобіля не відрізняється в моделях, то не буде відрізнятись і видимість, для експерименту використовується найбільш наближений автомобіль до того, який був.

Щодо перебування стороннього транспортного засобу під час слідчого експерименту, то з перегляду відеозапису цієї слідчої дії вбачається, що в окремий час (32 хв. відеозапису) така була попереду. Після вказівки слідчого вона була прибрана (32хв. 24 сек. і далі), після чого слідчий запропонував всім учасникам сісти на місце водія, подивитись на видимість ніг статиста (33хв.55 сек. 34 хв. 20 сек.), перепитав чи правильно. При визначенні видимості елементів дороги (42 м.) сигнал подано з автомобіля (37 хв. 20 сек.) видимість до статиста (55м.) (39 хв. 24 сек). Слідчий прочитав учасникам протокол, з`ясував, чи є заперечення, зауваження та заяви, таких не поступило (40хв. 10 сек. 42 хв. 30 сек.). Перебування інших осіб, які не є учасниками слідчої дії не вплинуло на її проведення.

З дослідженого протоколу та переглянутого відеозапису вбачається, що учасникам слідчого експерименту було роз`яснено їхні права та обов`язки. Фіксування процесуальної дії здійснювалося за допомогою відеокамери, протокол слідчого експерименту підписали учасники процесуальної дії та поняті, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Порушень положень ст.ст. 104, 237, 240 КПК України не встановлено.

Доводи про недопустимість протоколу огляду місця події від 24.02.2020, згідно якого оглянуто автомобіль марки УАЗ, моделі 374194 (а.к.п. 23-32) на території Дунаєвецької ЦРЛ, згідно якого вилучено цей же автомобіль відхиляються у зв`язку з наступним. Зазначений огляд проведено до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.к.п. 1).
Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України огляд місця події може проводитися до внесення відомостей до ЄРДР і вимагає негайного внесення відомостей до ЄРДР після його завершення.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події є інформація про вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення про ДТП. З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд ділянки місцевості, де сталася ДТП (а.к.п. 9-22), пошкодженого транспортного засобу, що брав участь у ній та відвіз потерпілого до лікарні, тому такий огляд не міг бути проведений саме на місці ДТП.

Метою цього огляду була фіксація слідів кримінального правопорушення шляхом візуального обстеження транспортного засобу як предмету, що зберіг на собі його сліди. Невжиття термінових заходів може призвести до втрати слідової інформації про обставини події на ньому, відповідно неможливості вирішення завдань кримінального провадження. В результаті огляду місця події встановлено зовнішні пошкодження транспортного засобу.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання недопустимим як цього доказу. Окрім цього, вчинення ДТП саме на цьому транспортному засобі марки УАЗ, моделі 374194, д.р.н. НОМЕР_1 , жодним учасником та відповідно судом не ставиться під сумнів.
Частиною 1 ст. 86 КПК України передбачено, що доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело, належний суб`єкт збирання доказів, належна процесуальна форма.

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.

Кримінальне процесуальне законодавство містить критерії, за якими порушення встановленого КПК порядку проведення окремих процесуальних дій є істотним і призводить до визнання доказів недопустимими (ч.ч.2,3 ст.87 КПК України).

Перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК України як підстави для визнання фактичних даних недопустимими як докази, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття «істотне порушення» у випадках, які не підпадають під цей перелік. В кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Слід зазначити й про позицію, наведену в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 359/7742/17, згідно якої вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Таких порушень процесуального закону судом не встановлено.

З урахуванням наведеного відсутні й підстави для визнання недопустимими похідних доказів: висновків експертів від 29.09.2020 № 10.1-0476:20К та № 10.2-0145:20К.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 09.09.2020 у справі № 1-27/10 роз`яснила, що критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом. Загалом практика ЄСПЛ свідчить про можливість застосування певних винятків із загальної доктрини заборони використання «плодів отруєного дерева», наприклад, у випадку ситуації так званого «неминучого виявлення» доказів вчинення злочинного діяння (рішення у справі «Свєтіна проти Словенії» (Svetina v. Slovenia)).

Посилання сторони захисту на раптову зміну дорожньої обстановки внаслідок дій потерпілого (пішохода) суд оцінює критично.
Як зазначено вище свідок ОСОБА_17 показав, що чоловік повільно ходив по дорозі ближче до узбіччя, розмовляв по телефону, коли його збила машина. Розмову по телефону потерпілого в очікуванні на приїзд товариша підтвердив свідок ОСОБА_15 .

Тобто, з даних показань не вбачаються буд-які різкі рухи потерпілого, його падіння перед автомобілем тощо. Це підтверджується й характером пошкоджень автомобіля.

За сталою практикою Верховного Суду, наприклад, постанови: від 10.12.2019 у справі № 759/2926/16, від 26.05.2020 у справі № 523/12810/15, від 05.08.2020 у справі № 753/10028/18, перебування пішохода на проїздній частині, створення небезпеки внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту 12.3 ПДР, в тому числі через засліплення водія постанова від 14.05.2020 у справі № 668/2604/15-к.
Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 28.01.2020 у справі № 359/7742/17 діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху, може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Згідно п. 1.10 ПДР:

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Наведені положення ПДР також має враховувати водій транспортного засобу.

При призначенні покарання ОСОБА_12 суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.
Посилання сторони захисту на таку пом`якшуючу обставину, як надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення суд відхиляє, оскільки саме для надання такої допомоги й створюються бригади екстреної медичної допомоги. Саме протилежне у випадку цієї події було б анормальним. Часткова сплата коштів у розмірі 20 тис. грн. за наведених обставин суд вважає не може свідчити про відшкодування збитку або усунення заподіяної шкоди.

З врахуванням обставин справи, характеру вчиненого діяння, особи обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.к.п.161), офіційно працює (а.к.п.191-194), одружений, сам забезпечує сім`ю, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (а.с.166,227), на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.164-165), добровільно частково відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду, а саме кошти на проведення операції, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України ближче до нижньої межі.
В той же час тяжкі наслідки у виді смерті людини є непоправними і не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі. Позитивні характеристики обвинуваченого мають формальний характер та жодним чином не зменшують суспільної небезпечності як його самого, так і правопорушень вчинених ним, а тому суд вважає, що призначене покарання підлягає до його реального відбуття. Подібна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 290/669/18.

Досудова доповідь Дунаєвецького РС філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області від 05.01.2021 року, згідно якої рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_12 оцінюється як низький та те, що виправлення ОСОБА_12 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе судом оцінюється як додаткова інформація отримана з джерел, наведених вище.

При цьому вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що обвинувачений одружений, працює за фахом на посаді водія, а відтак використовує право керування транспортними засобами як основне джерело доходів сім`ї, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання чи застосування положень ст. 75 КК України, суд не вбачає.
У даному кримінальному провадженні заявлені цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Хмельницької обласної ради (далі - ХОЦЕМД та МК), ОСОБА_12 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» про відшкодування моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину.
Також заявлені цивільні позови малолітнього ОСОБА_23 , в інтересах якого діє законний представник опікун ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_24 , в інтересах якого діє законний представник піклувальник ОСОБА_8 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та відшкодування моральної шкоди, а також про стягнення з ХОЦЕМД та МК, ОСОБА_12 моральної шкоди.

Цивільні позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в обґрунтуванні заявлених вимог посилаються на те, що загинув син, що негативно вплинуло на їх життя. Смерть сина також негативно позначилось на їх здоров`ї, постійно непокоять неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатність в повній мірі зосередитись на основних питаннях подальшого життя і роботи.

Позови в інтересах дітей ОСОБА_24 , ОСОБА_23 обґрунтовуються тим, що вони втратили батька, годувальника, а також їм заподіяна моральна шкода, негативні наслідки чого будуть відчуватись протягом всього життя.

Позивачі зазначають, що цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля УАЗ моделі 374194 д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована співвідповідачем ПрАТ «СК «Глобал Гарант».
У зв`язку з наведеним, позивачі просили стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» відшкодування моральної шкоди заподіяної вчиненням злочину в розмірі 14169 грн. та з ХОЦЕМД та МК, ОСОБА_12 485831 кожному.
05.11.2021 від усіх цивільних позивачів надійшли заяви про залишення позовів до ОСОБА_12 без розгляду.
Цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.

02.03.2021 від ХОЦЕМД та МК до суду надійшли письмові пояснення, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, а розгляд справи просив проводити без його участі. Вважає, що у задоволенні цивільних позовів слід відмовити, оскільки стягнення моральної шкоди не може відбуватися двічі з винної особи і з володільця джерела підвищеної небезпеки, а також те, що законодавство не передбачає солідарного обов`язку власника транспортного засобу та винної особи відшкодовувати шкоду, заподіяної внаслідок ДТП. Щодо вимоги про відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника, то відповідач вважає таку недоведеною, через те, що ОСОБА_13 позбавлено батьківських прав рішенням суду.
Стосовно стягнення моральної шкоди із ПАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» суд виходить з наступного.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами, в даному випадку по 14169,00 грн. (4723*12)/4.
В частині стягнення моральної шкоди з ХОЦЕМД та МК суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «УАЗ 374194», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ХОЦЕМД та МК №26514713 м. Хмельницький (а.к.п. 34).

На час ДТП ОСОБА_12 працював на посаді водія автотранспортних засобів бригад ХОЦЕМД та МК, що підтверджується витягом з наказу від 01.01.2013 та посадовою інструкцією, які містяться в матеріалах кримінального провадження (а.к.п.191-195). Отже, на час вчинення ДТП ОСОБА_12 виконував свої трудові обов`язки водія ХОЦЕМД та МК, який у свою чергу є володільцем вказаного транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкода завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, глибину душевних страждань, заподіяних потерпілим смертю сина, ступінь вини водія ОСОБА_12 у завданні моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає достатньою грошовою компенсацією моральної шкоди в розмірі по 100000,00 грн. кожному позивачу.
Отже, враховуючи положення ст.ст.1172, 1187 ЦК України, саме ХОЦЕМД та МК як роботодавець обвинуваченого та володілець джерела підвищеної небезпеки повинно нести відповідальність за спричинену потерпілим моральної шкоду.
Різниця між сумою моральної шкоди та страховою виплатою щодо кожного позивача складає 85831,00 грн. 9), яку слід стягнути з ХОЦЕМД та МК на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 .
Суд вважає, що цивільні позови малолітнього ОСОБА_23 , та неповнолітнього ОСОБА_24 , в інтересах яких діє ОСОБА_8 про стягнення відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1200 ЦК:

у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Згідно ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

З урахуванням розміру середньомісячного заробітку - 5738,47грн. (11476,95:2), розміру щомісячної виплати по 1912,82 грн., розмір виплати за три роки складає 1912,82*12.*3= 68861,52 грн., які підлягають стягненню на користь кожної дитини-позивача.

Згідно п. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком суд вважає за необхідне накладений арешт на спеціальний автомобіль медичної допомоги марки УАЗ моделі 374194 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ХОЦЕМД та МК №26514713 скасувати.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз в сумі 2563,68 грн.:

- судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу №10.2-0145:20К від 20.03.2020 року;

- судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком дослідження обставин та механізму ДТП №10.1-0476:20К від 29.09.2020 року;

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 2563 (дві тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 68 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , малолітнього ОСОБА_23 , в інтересах якого діє законний представник опікун ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_24 , в інтересах якого діє законний представник піклувальник ОСОБА_8 до ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , малолітнього ОСОБА_23 , в інтересах якого діє законний представник опікун ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_24 , в інтересах якого діє законний представник піклувальник ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди в сумі по 14169 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок кожному.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Хмельницької обласної ради на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , малолітнього ОСОБА_23 , в інтересах якого діє законний представник опікун ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_24 , в інтересах якого діє законний представник піклувальник ОСОБА_8 відшкодування моральної шкоди по 85831,00 грн. (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять одній) гривні 00 копійок кожному.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь малолітнього ОСОБА_23 , в інтересах якого діє законний представник опікун ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_24 , в інтересах якого діє законний представник піклувальник ОСОБА_8 відшкодування шкоди в зв`язку з втратою годувальника в сумі по 68861 (шістдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят одній) гривні 52 копійки кожному.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.02.2020 року на спеціальний автомобіль медичної допомоги марки УАЗ моделі 374194 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ХОЦЕМД та МК №26514713 після набрання вироком законної сили.
Речовий доказ: спеціальний автомобіль медичної допомоги марки УАЗ моделі 374194 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ХОЦЕМД та МК №26514713, як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому, потерпілій, захиснику, цивільним позивачам, прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1