Справа № 362/5756/16-к
Провадження № 1-кп/362/15/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11 ,

представника потерпілого - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002328 від 18.09.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької обл., українця, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128 та ч. 3 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.09.2016 р., близько 22-00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в якості пасажира в автомобілі Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився навпроти магазину «Еко-маркет», що розташовується по вул. Декабристів, в м. Васильків, Київської області та помітив, як невідомий йому ОСОБА_11 перетинає проїзну частину дороги у невстановленому місці. У зв`язку з цим у ОСОБА_9 раптово виникли неприязні відносини з ОСОБА_11 та між ними розпочалася словесна сварка, яка переросла в бійку. В ході вказаної сутички ОСОБА_9 , не маючи прямого умислу на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, діючи з необережності, яка виразилась у недбалому ставленні до настання можливих наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, хоча він повинен був і міг передбачити такі наслідки, наніс один удар лівою рукою в область обличчя ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на асфальтовану частину дороги, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №309 від 01.11.2016 р., у ОСОБА_11 , 1980 р.н., мали місце тілесні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральна гематома, забій головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів), можливе в строк та за обставин, вказаних в постанові, тобто внаслідок падіння з висоти власного зросту та удару об асфальтну доріжку після удару рукою в обличчя. Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 в результаті удару в обличчя рукою, зібраною в кулак малоймовірно. Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ст. 128 КК України як спричинення необережного тяжкого тілесного ушкодження.
Окрім того, ОСОБА_9 , продовжуючи свою злочинну діяльність, після нанесення ОСОБА_11 удару, від якого останній впав та вдарився головою обасфальтове покриття, з місця вчинення кримінального правопорушення зник. При цьому, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вищевказаними протиправними діями поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, нехтуючи обовязком піклуватися про потерпілого, не поцікавившись станом здоров`я останнього, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 позбавлений можливості вжити ефективних заходів до самозбtреження внаслідок безпорадного стану, не надав останньому першої медичної допомоги та не доставив потерпілого до медичного закладу, хоча мав таку змогу це зробити.
Вказаними діями ОСОБА_9 завідомо залишив без допомоги ОСОБА_11 , який перебував у безпорадному стані, а саме лежав на асфальтованій доріжці внаслідок втрати свідомості і отримання тілесних ушкоджень від удару ОСОБА_9 , що є небезпечним для життя в момент заподіяння.
Після скоєння вищевказаних дій, не з`ясувавши? у якому стані перебуває потерпілий, ОСОБА_9 з місця події втік.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №309 від 01.11.2016 р., у ОСОБА_11 , 1980 р.н., мали місце тілесні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральна гематома, забій головного мозку. Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Вказані ці дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 3 ст. 135 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.
В підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України, прокурором були надані наступні документи кримінального провадження, які були досліджені судом, а саме:

- витяг з кримінального провадження №0002328 від 17.09.2016 р. (том 1, а.с. 116-117);

- постанова від 19.09.2016 р. про зміну кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0002328 від 18.09.2016 р., з якої вбачається, що змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0002328 від 18.09.2016 р. з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України (том 1, а.с. 118-119);

- постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 11.11.2016 р., якою матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №40002328 від 18.09.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та №0002770 від 11.1.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002328. (том 1, а.с. 120-121);

- протокол огляду місця події від 18.09.2016 р., оглядом якого встановлено, що в приймальному приміщенні Васильківської ЦРЛ Київської області, розташованої за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 87, знаходяться речі, які належать ОСОБА_11 , 1979 р.н., а саме: чоловіча сорочка, сірого кольору, з плямами рідини бурого кольору; піджак, чорного кольору у сірі смуги, з ґудзиками на рукаві; джинсові штани, темно-синього кольору, з ременем коричневого кольору; чоловічі труси, темно-коричневого кольору з біло-червоними колами; кросівки, темно-сірого кольору зі шнурками, які поміщено до двох поліетиленових пакетів чорного кольору, які було опечатано за підписами понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (том 1, а.с. 122-123);

- протокол огляду місця події від 17.09.2016 р., оглядом якого виявлено з асфальту біля супермаркету «Еко маркет» шматок вати зі слідом плями рідини бурого кольору, три недопалки з-під цигарок «LAKISTRAKE», «ROTMANS» та без маркування недопалок. (том 1; а.с. 124-125);

- довідка Васильківської ЦРЛ Київської області від 18.09.2016 р., з якої вбачається, що ОСОБА_11 був доставлений в приймальне відділення Васильківської ЦРЛ з діагнозом: важка ВЧМ травма, забій головного мозку важкого ступеня. Перелом кісток склепіння та основи черепа. (том 1, а.с. 126);

- консультативне заключення КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 30.09.2016 р., з якого вбачається, що пацієнт ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться у відділенні інтенсивної терапії загального профілю КЗ КОР «КОКЛ» з 18.09.2016 р. по теперішній час. Поступив в КЗ КОР «КОКЛ» 18.09.2016 р. з Васильківської ЦРЛ, загальний стан хворого при поступленні тяжкий. Встановлений діагноз: тяжка відкрита черепно-мозкова травма. Забій розмноження головного мозку з формуванням внутрішньо-мозкової гематоми правої скроневої ділянки та субдуральної гематоми правої тьмяно-скроневої ділянки. Лінійний перелом тьмяно-скроневої ділянок зліва та лобної ділянки справа з переходом на основу черепа. За час перебування хворого у відділенні інтенсивної терапії загального профілю КЗ КОР «КОКЛ» хворий неодноразово консультований нейрохірургом, хірургом, торокальним хірургом, оториноларингологом, кардіологом, офтальмологом, урологом. Хворому проведено: клініко-біохімічне обстеження крові та інструментальні методи обстеження (Ro ОГК, Ro ОЧГ, ЕКТ головного мозку). За період перебування отримує антибіотикотерапію, збалансовану інфузійну терапію, протинабрякову терапію, антипіретичну терапію, гастропротекторну терапію, знеболюючу терапію. На теперішній час загальний стан хворого тяжкий (том 1, а.с. 117);

- копія медичної картки стаціонарного хворого №12161 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с. 128-129);

- КТ головного мозку від 18.09.2016 р. та результат обстежень ОСОБА_11 (том 1, а.с. 130; 131-132);

- висновок експерта №309 від 19.09.2021 р. відносно ОСОБА_11 , з якого вбачається, що у ОСОБА_11 , 1980 р.н., мали місце тілесні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, субдуральна гематома, забій головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів), можливе в строк та за обставин, вказаних в постанові, тобто внаслідок падіння з висоти власного зросту та удару об осфальтну доріжку після удару рукою в обличчя. Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 в результаті удару в обличчя рукою, зібраною в кулак малоймовірно. Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (том 1, а.с. 133-135);

-копія ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_15 від 09.11.2016 р. про надання тимчасового доступу старшому слідчому СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_16 до інформації, а саме відеозаписів з камер спостереження, які знаходяться на фасадних стінах ТЦ «Еко маркет», що розташоване за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 6, з можливістю їх копіювання (том 1, а.с. 136);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.11.2016 р., з якого вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді №1-кс/362/712/16 від 09.11.2016 р. про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий ОСОБА_16 , в присутності представника ТЦ "Еко маркет" ОСОБА_17 (володільця документів), ознайомився із відеозаписами з камер спостереження ТЦ «Еко маркет» за 17.09.2016 р., який було скопійовано на оптичний диск (том 1, а.с.137-139);
-опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 09.11.2016 р., а саме, відеозаписи з камер спостереження ТЦ «Еко маркет» за 17.09.2016 р., який було скопійовано на оптичний диск (том 1, а.с.140);
-диск з відеозаписами з камер спостереження ТЦ «Еко маркет» за 17.09.2016 р. (том 1, а.с. 141);
-копія паспорту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, серії НОМЕР_2 , виданого Дарницьким РУГУ МВС України в м. Києві 22.07.1997 р. (том 1, а.с. 142-145);
-вимога на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що останній раніше не судимий (том 1 а.с. 146);
-характеристика з місця роботи на ОСОБА_9 , - позитивна. (том 1, а.с. 147);
-довідки лікарів нарколога та психіатра на ОСОБА_9 , з яких вбачається, що останній на обліку у них не перебуває (том 1, а.с. 148, 149).
В судовому засіданні проведено огляд диску (том 1, а.с. 141) від 17.09.2016 р., де відображено відеозапис з бійкою осіб навпроти магазину «Еко-маркет», з якого вбачається та підтверджується, що обвинувачений наніс удар потерпілому, від якого він впав на асфальтне покриття та перебував у нерухомому стані і не підводився. Після перевірки пульсу свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у потерпілого, останні та обвинувачений поїхали з місця події і не поверталися.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що потерпілий був його колегою. 17.09.2016 р. у вечірній час, близько 20-ї 21-ї год. він приїхав на вул. Грушевського в м. Василькові, придбав ліки, зустрів колегу ОСОБА_11 , поспілкувалися з ним і пішли разом по вул. Шевченка в бік вул. Декабристів. На перехресті даних вулиць біля світлофору, біля магазину «Еко-маркет», він побачив таксі, підійшов і запитав, чи вільний, проте таксі було зайнято. В цей час біля нього знаходився ОСОБА_11 . Йому, ОСОБА_20 , як і ОСОБА_21 , потрібно було перейти на іншу сторону дороги. Він дочекався зеленого світла на світлофорі і почав переходити по пішохідному переходу разом з ОСОБА_22 . В цей час зі сторони магазину «Фуршет», базару «Хитрячок» під`їхав та зупинився автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , йому здалося, що з автомобіля почалися вигуки, куди вони йдуть, чи це були вигуки з заднього пасажирського сидіння, чи з переднього вікна водія, здається. Оскільки, на їх думку, їм, як пішоходам горіло червоний сигнал світлофору, проте вони переходили саме на зелений сигнал світлофору. На що вони відповіли, що переходять на зелений сигнал світлофору. Проте, їм у відповідь пролунала нецензурна лексика та в подальшому з автомобіля вийшов обвинувачений ОСОБА_9 , який направився в їх бік з викриками, та з водійського сидіння вийшов чоловік молодший, та між ними почалась словесна перепалка. В подальшому обвинувачений виражався нецензурною лайкою в їх бік, і намагався кидатися в бійку, а до нього підійшов молодший чоловік, який був на водійському сидінні, та намагався його відштовхнути, оскільки він намагався пробратись до ОСОБА_23 , та старшого чоловіка, щоб розборонити їх. Надалі, на його думку, він побачив, як ОСОБА_24 впав зі старшим чоловіком на землю. З цього автомобіля вийшла дівчина, але він не пам`ятає, в який момент, мабуть, коли була сутичка, чи коли була штовханина. ОСОБА_24 та обвинувачений підвелися, він, ОСОБА_20 підійшов до них. В подальшому обвинуваченого ОСОБА_9 не можна було спинити, він поводив себе неадекватно та хаотично. Ця сутичка змістилась ближче від світлофору до магазину «Еко-маркет». Коли обвинувачений ОСОБА_9 вкотре кинувся до ОСОБА_11 , він хотів засняти на мобільний телефон неадекватну поведінку обвинуваченого. Він побачив, що обвинувачений ОСОБА_9 впав, можливо ОСОБА_24 його штовхнув. Потім обвинувачений ОСОБА_9 встав, підбіг і вдарив ОСОБА_11 рукою ближче до голови (підборіддя чи шию, чи саме обличчя), хоча ОСОБА_11 стояв і ніяких рухів не робив, поводився адекватно. В подальшому ОСОБА_11 впав, та він відразу ж зрозумів, що з ним щось трапилось не те, оскільки ОСОБА_11 втратив свідомість. В цей час від ОСОБА_11 відтягли обвинуваченого ОСОБА_9 і дівчина, яка вийшла з автомобіля, намагалась зрозуміти, чи ОСОБА_11 живий. Обвинувачений тоді був, напевно, в автомобілі. Дівчина та водій сіли в автомобіль Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 і намагались поїхати з місця події. Він підбіг до вищевказаного автомобіля і намагався не дати їм змоги від`їхати з даного місця. Він просовував свою руку до ключів запалення автомобіля, проте водій різко рушив і поїхав в бік м. Києва. Почали підходити люди. В подальшому викликали швидку допомогу, він повернувся до ОСОБА_23 , та в швидкій допомозі разом транспортували останнього до лікарні. Працівники медицини сказали, що стан ОСОБА_11 тяжкий. Він повідомив керівництво та рідних ОСОБА_23 про дану подію. Не бачив, скільки було взагалі ударів, проте один удар, після якого ОСОБА_11 впав на тротуар, він бачив. З моменту сутички до від`їзду автомобіля було приблизно 15-20 хв. Обвинувачений не намагався надавати будь-яку допомогу, оскільки його забрала дівчина. Коли ОСОБА_11 впав, то обвинувачений ОСОБА_9 більше не наносив йому ударів.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_9 є її батьком, потерпілого вона не знала. Ця подія відбулась 4 роки тому, це була середина чи кінець вересня, був пізній вечірній час, точної дати та часу вона не пам`ятає. Вони рухались зі сторони вул. Грушевського м. Василькова Київської області, в бік м. Києва, рухались на автомобілі Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, за кермом якого був ОСОБА_26 , а поруч на передньому пасажирському сидінні її батько ОСОБА_9 . Вона сиділа на задньому пасажирському сидінні. Виїхавши на перехрестя вул. Грушевського та вул. Декабристів, вона побачила на світлофорі автомобіль, який стояв, оскільки було ще червоне світло світлофору. Коли їх автомобіль приїхав до світлофору на перехресті, то даний автомобіль стояв на світлофорі, хоча був зелений сигнал світлофору. У зв`язку з цим ОСОБА_26 , що сидів за кремом автомобіля, прийняв більш праворуч, щоб об`їхати даний автомобіль. В цей момент вона побачила, що в цьому автомобілі відкриті дверцята з правої сторони і там щось роблять люди. ОСОБА_26 прийняв ще правіше, щоб об`їхати, проте люди вже пішли їм прямо під колеса, переходили праворуч до магазину «Еко-маркет», і ОСОБА_26 довелось різко загальмувати. Ці двоє людей почали бурхливо реагувати. Її батько сказав їм, що куди вони йдуть, оскільки зелений сигнал світлофору для автомобілів. У відповідь її батько почув грубу лайку в свій бік, батько пішов до них. Вона вирішила забрати батька з суперечки, тому вийшла з машини. Вийшовши з машини, вона побачила, що її батько і обвинувачений вже боролись на землі. Товариш потерпілого намагався спровокувати водія на бійку та підбурював усіх. В процесі боротьби вони з водієм намагались їх роз`єднати. В певний момент їй вдалось посадити батька в машину на заднє пасажирське сидіння. В цей час потерпілий чи його товариш її штовхнув і батько знову вийшов з машини. Вони впали (батько і потерпілий) та боролись. Товариш теж там був. Товариш потерпілого шукав свою сумку, яка впала під їх машину, при цьому поводився грубо. В якийсь момент вона побачила, що батько махнув в бік потерпілого рукою, чи був це удар, вона не знає. Він, ОСОБА_11 , впав, вона пересвідчилась, що потерпілий живий. Вона взяла свого батька і завела в машину. Товариш потерпілого чіплявся за машину. Вони поїхали додому. Товариш потерпілого був дуже в нетверезому стані. Оскільки з потерпілим був товариш, вона сказала, щоб останній попіклується потерпілим. Зупинялась маршрутка, з якої виходили люди, проте ніхто не міг допомогти і розборонити потерпілого і її батька. Згодом їх викликали в поліцію. Після удару потерпілий не піднімався вже. Коли її батько наносив удар, то потерпілий тримав його за іншу руку. Вона підійшла до потерпілого, що лежав, нахилилась до нього і почула, що він дихає, його дихання було рівне, вона приставила свій мобільний телефон до його рота. Вони їхали з с. Здорівка, Васильківського р-ну, Київської області. В той день її батько не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у батька хворе серце. З ОСОБА_26 (водієм) вони зараз одружені. ОСОБА_26 намагався зупинити бійку. А товариш потерпілого навпаки провокував бійку. Крові на обличчі і на голові потерпілого не було. Оскільки вона почувала себе погано, вони поїхали додому. Медичної освіти вона не має. Вона шкодує, що не викликала працівників поліції. Вони їхали на зелений сигнал світлофору, потерпілий і його товариш вийшли з машини, що стояла на пішохідному переході та пішли. Пішоходам був червоний сигнал світлофору, а автомобілям - зелений. Це був вечір. Освітлення було, освітлював ліхтар, а саме перехрестя не освітлювалось. Її батько їхав з ними в автомобілі, він вийти на ходу не намагався. У потерпілого були закриті очі. Вона не може пояснити, чому не викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що близько 4 р. тому, у вересні 2016 р., у вечірній час, точної дати та часу він не пам`ятає, він рухався на власному автомобілі марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 через м. Васильків Київської області. Також, з ним в автомобілі перебували, в якості пасажирів обвинувачений ОСОБА_9 , який сидів поруч на передньому пасажирському сидінні, та на задньому пасажирському сидінні була ОСОБА_18 . Він рухався в правій смузі дорожнього руху. Звернув з вул. Грушевського на вул. Декабристів. повернув ліворуч. Десь за 100 м до світлофору світив зелений сигнал світлофору для автомобілів. В лівій смузі дорожнього руху стояв автомобіль марки Шкода Октавія, синього кольору. В ньому були відчинені передня і задня дверки. Біля них стояли люди і були нахилені в машину. Через декілька секунд його тесть вийшов з машини і ці хлопці пішли перед його машиною. Він потім теж вийшов і побачив боротьбу. Було двоє хлопців. Це відбувалось 10-15 хв. З правого боку ближче до магазину потім вони боролись. Він втрутився в бійку, намагався їх розборонити. Поведінка цих двох людей була агресивна, був наявний запах алкоголю від обох. Товариш потерпілого провокував його, знімав відео на мобільний телефон. В якийсь час з машини вийшла ОСОБА_28 . Його також вдарили, він відштовхнув худішого хлопця. Далі суперечка ніби стихла, вони сіли в машину. Проте, хлопці не закінчили провокування і знову витягли ОСОБА_28 та обвинуваченого з машини. Вони фільмували і провокували суперечку. Він стримався. Згодом потерпілий впав і не вставав. З потерпілим був товариш. Оскільки він поспішав у справах, то поїхав з місця події. Між ними була штовханина за одяг, точно він не пам`ятає, від чого впав потерпілий. ОСОБА_29 з ОСОБА_28 і обвинуваченим. В цей день обвинувачений алкогольних напоїв не вживав. ОСОБА_28 бігала там і весь час казала батьку, щоб він їхав додому. Вони переконались, що потерпілий живий, він і ОСОБА_28 перевіряли у нього пульс. Товаришу потерпілого він говорив, щоб він викликав швидку допомогу для потерпілого. Після всього обвинувачений ніяких насильницьких дій відносно потерпілого не вчиняв. Ініціатива поїхати з місця події була його, оскільки він поспішав забрати людей. Він зупинився, щоб не наїхати на людей. Він рухався в своїй правій смузі дорожнього руху, чи вмикав він аварійний сигнал, не пам`ятає. Він взяв праворуч в полосі дорожнього руху і зупинився. Пульс потерпілому перевіряли на шиї. Було темно, близько 20-00 год., були один чи два ліхтаря в далині, сутінки, погане освітлення. Хлопці намагались, навіть, поїхати на машині, йому прийшлось витягнути ключі із замка запалення. Він не телефонував до швидкої допомоги. Поліцію він також не викликав. Він був сердитий на потерпілого і його товариша, що вони зупинилися перед ним, та вчинили сварку з людиною похилого віку, при цьому виражались нецензурною лайкою. Його чекали люди, а товариш потерпілого провокував його на бійку. Біля потерпілого був товариш, який міг надати медичну допомогу, він мав мобільний телефон, міг викликати швидку допомогу.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 17.09.2016 р. близько 21-22 год. вечора, більш точного часу він не пам`ятає, він був разом зі своїм колегою ОСОБА_30 , який на той час був його підлеглим. Вони йшли від церкви разом додому. Біля магазину «Еко-маркет» на перехресті вулиць Шевченка - Декабристів їм необхідно було перейти через пішохідний перехід на іншу сторону дороги, оскільки ОСОБА_31 проживає далеко. На пішохідному перехресті вони зупинились, чекали, коли буде дозволене зелене світло світлофору. Дочекавшись зеленого світла, вони почали переходити по пішохідному переходу. На середині пішохідного переходу вони зупинились, оскільки їхав автомобіль червоного кольору марки Ford, номерних знаків він не бачив. В цей час зі сторони переднього пасажирського місця автомобіля визирнув обвинувачений та підвищеним тоном в нецензурній формі виразився, що куди вони йдуть. Він не зрозумів, в чому справа, оскільки вони йшли на інший бік вулиці на дозволений сигнал світлофору. З боку водія вийшов чоловік високого зросту і з пасажирського переднього сидіння вийшов обвинувачений. ОСОБА_32 , він, ОСОБА_11 , обвинувачений і водій автомобіля почали сваритись, з`ясувати в чому справа. З його боку він нічого не вчиняв відносно обвинуваченого та водія автомобіля фізично. Чому вони вийшли з машини, йому невідомо. Вони не витягували їх з автомобіля. Водій автомобіля почав словесно з`ясовувати стосунки з ОСОБА_33 . Бійки з ним він не бачив. В цей час з даного автомобіля вийшла молода дівчина і забрала обвинуваченого до автомобіля, він за нею пішов. Він продовжував стояти. ОСОБА_32 з`ясовував відносини з водієм автомобіля. ОСОБА_11 казав обом припинити сварку. В це час обвинувачений вийшов з машини, підбіг з лівого боку, ОСОБА_11 його не бачив, і вдарив його в шию, трохи нижче підборіддя. ОСОБА_34 впав на спину і вдарився потилицею об бордюр та втратив свідомість. Внаслідок чого він перебував 11 днів в комі. Всі ці події підтверджуються відеозаписом з магазину «Еко-маркет». Була між ними словесна перепалка, але він фізичної сили не застосовував геть. Удар йому обвинувачений наніс з лівого боку, якою рукою, він не знає. Він йшов з роботи пішки. Його ніхто не підвозив. У ОСОБА_35 була штовханина з водієм автомобіля. Авраменко і обвинувачений не бились. Для них був зелений сигнал світлофора коли вони переходили пішохідний перехід. Як вони закінчували переходити пішохідний перехід, то, можливо, вже був червоний сигнал світлофора. Обвинувачений ОСОБА_9 відшкодував йому матеріальну шкоду на операцію. Всього виплатив йому 120 тис. грн., які надіслав йому на банківську картку, на що він, ОСОБА_11 , написав розписку, це за той час, що йому робили операцію в інституті нейрохірургії. Загальна сума у 2016 р. 82572,00 грн., 07.12.2017 р. повторна трепанація, імплантація 76207,00 грн., обвинувачений сплатив. 127 тис. грн. йому виплатив обвинувачений. Між ними була усна домовленість у 2017 р. щодо сплати 5000,00 доларів США. Обвинувачений 86 тис. грн. надав йому нарочно, 41 тис. грн. сплатив на банківську картку. Всього він витратив на лікування 127 тис. грн. за 2018 р. Лікувався амбулаторно та потребує подальшого лікування, протягом 5-ти років він приймає ліки епілепсія. Двічі лягав на обстеження в психіатричну лікарню. За 2019 р. він витратив на лікування 11668,00 грн. в 2018 р. обвинувачений ОСОБА_9 сплатив йому 26 тис. грн. на лікування. В період з 2019-2021 р.р. обвинувачений ніяких коштів йому не сплачував. Матеріальна шкода, зазначена ним в цивільному позові, вже виплачена обвинуваченим, тому він просив матеріальну шкоду з обвинуваченого ОСОБА_9 не стягувати. Щодо моральної шкоди, то просив зменшити позовні вимоги і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 завдану йому моральну шкоду в розмірі 132666,00 грн. З обвинуваченим він спілкувався, здоровались, але він не цікавився про його самопочуття і де він бере кошти на лікування. Стосовно покарання обвинуваченому ОСОБА_9 поклався на розсуд суду, згідно законодавства, але не дуже суворо.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 3 ст. 135 КК України, визнав частково, заявлений цивільний позов визнав частково і суду показав, що 16.09.2016 р., точного часу він не пам`ятає, він їхав з с. Путрівка з дочкою та водієм. Під`їхали до перехрестя вул. Шевченка Декабристів м. Василькова, на світлофорі був зелений сигнал, проте на самому пішохідному переході стояло таксі і потерпілий ще з якимсь чоловіком підійшли до таксі. Це було на проїжджій частині дороги. Він вийшов з машини, бо був розлючений, що вони на проїзній частині дороги. З потерпілим словесно говорили і трохи посмикались. Дочка забрала його в машину. Потерпілий стояв, трохи посмикався. Його донька ОСОБА_36 також була між ними. ОСОБА_32 бігав, його, ОСОБА_9 , доньку штовхнули. ОСОБА_32 весь час ліз в машину, штовхнув і його, та він, ОСОБА_9 , впав. Знову вони між собою посмикались і він, ОСОБА_9 , вдруге впав. Потім він, ОСОБА_9 , вдарив потерпілого, який від удару впав. Його, ОСОБА_9 донька ОСОБА_28 , підбігла і нахилилась над потерпілим, переконалась, що в нього є пульс і дихання. А ОСОБА_32 постійно ліз, провокував їх на сутичку. Вони поїхали з місця події, бо думали, що товариш потерпілого ( ОСОБА_32 ) допоможе йому. Він не думав, що потерпілий так впаде, він лежав на асфальтованій дорозі. Йому здалось, що товариш потерпілого ОСОБА_32 був в стані алкогольного сп`яніння, а потерпілий ні. ОСОБА_37 і машин було багато. Коли він вдарив потерпілого, то люди були. Дочка йому сказала, що потерпілий дихає і є пульс, але впав та отримав травму голови. Він казав потерпілому, що жалкує, що так сталось. Вони з потерпілим домовились, що він відшкодує йому 5000,00 доларів США, завданої матеріальної шкоди. Потерпілий йому не казав, що ще були в нього витрати, якби сказав, то він би виплатив. З квітня 2018 р. по осінь 2020 р. він не знав, що потерпілим витрачались кошти на лікування. Він, ОСОБА_9 , зробив зауваження потерпілому та його товаришу нецензурною лайкою перший. Таксі стояло на пішохідному переході. Потерпілий і ОСОБА_32 стояли перед таксі і не могли перейти пішохідний перехід. Вони коли під`їхали, то був зелений сигнал світлофора. Він не дивився чеки і ліки в пакеті, що дав потерпілий. Потерпілий не казав, що треба ще йому кошти на лікування. Завдану потерпілому моральну шкоду в розмірі 132,666 тис. грн. він визнає і буде відшкодовувати. Кається і жалкує, що так сталось.
В судовому засіданні 19.10.2021 р. обвинувачений ОСОБА_9 показав, що заявлений потерпілим цивільний позов щодо відшкодування останньому матеріальних збитків ним відшкодовано в повному обсязі, а також відшкодовано 25000,00 грн. в рахунок моральної шкоди. Згоден відшкодувати залишок моральної шкоди в розмірі 107,666 грн., а тому визнає заявлений потерпілим цивільний позов в повному обсязі.
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у спричиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, а його дії правильно кваліфіковані за ст.128 КК України, та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 135 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_9 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, за ст. 128 КК України до злочину невеликої тяжкості, за ч. 3 ст. 135 КК України до тяжкого злочину, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем працевлаштування характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України: судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ОСОБА_9 положень ст.69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, санкцією ст. 128 КК України передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, які відповідно до ст.ст. 56, 57, 61 КК України не можуть бути застосовані до осіб, які досягли пенсійного віку, а тому суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_9 ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки за ст. 128 КК України останній звільняється від покарання, на підставі ст.ст. 56, 57, 61 КК України, в зв`язку з досягненням пенсійного віку.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_9 є особою, яка досягла пенсійного віку, а також, що підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не вбачається, жодне з покарань, передбачених санкцією ст. 128 КК України, до нього не може бути застосовано, ОСОБА_9 підлягає звільненню від покарання.

Потерпілим ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування спричиненої йому злочином матеріальної та моральної шкоди. Потерпілим заявлено вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 75079,09 грн. Також, потерпілим заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з отриманими ушкодженнями в сумі 500000,00 грн. (том 1, а.с. 33-37). Моральну шкоду потерпілий обґрунтував тим, що в момент отримання тілесних ушкоджень, він переніс значний фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. В подальшому, він також був вимушений проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування він почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). Наслідки перенесеної ним травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього та інше.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 відмовився від відшкодування з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди на лікування, яка була підтверджена потерпілим чеками та квитанціями, які містяться в матеріалах кримінального провадження, оскільки вона була відшкодована йому останнім в повному обсязі, а також зменшив відшкодування моральної шкоди на суму 132666,00 грн., які в подальшому судовому засіданні зменшив на 25000,00 грн., які були відшкодовані йому обвинуваченим в рахунок погашення моральної шкоди, а тому, залишок моральної шкоди становить 107666,00 грн., які він просить стягнути з обвинуваченого на його користь.

Таким чином, заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 на день винесення вироку підлягає задоволенню залишок завданої моральної шкоди в розмірі 107666, 00 грн., оскільки матеріальна шкода обвинуваченим ОСОБА_9 відшкодована потерпілому повністю, та потерпілий претензій щодо відшкодування матеріальної шкоди до обвинуваченого не має.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Крім того, відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 23, ст. 1167, 1168 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і зокрема у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 р., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 1000-5000 євро. Таким чином, визначений розмір спричиненої позивачеві моральної шкоди цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так, рішенням від 27.07.2004 р. у справі «Ромашов проти України» Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви, суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду, будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 обвинувачується у спричиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, визнання ОСОБА_9 залишку завданої моральної шкоди потерпілому, суд при визначенні розміру морального відшкодування виходить із принципів розумності і справедливості, відповідно до ст. 23 ЦК України, враховує характер, глибину душевних, фізичних, емоційних та моральних страждань, які переніс потерпілий, і приходить до висновку, що відповідним і спів мірним відшкодуванням перенесених ним моральним стражданням є розмір залишку заявленої потерпілим моральної шкоди в сумі 107666,00 грн., які обвинувачений визнав відшкодувати.

Таким чином, заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню, та з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 належить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 107666,00 грн., оскільки завдана матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 в повному обсязі.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на ОСОБА_9 за місцем його працевлаштування, те, що він раніше не судимий, пенсіонер, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті, яка передбачає покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Речові докази, судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим за ст. 128 КК України та звільнити його від покарання в зв`язку з досягненням пенсійного віку.

ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.3 ст. 135 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 135 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_9 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_9 обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_9 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 107666 (сто сім тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 00 коп.

У задоволенні решти заявлених позивачем вимог - відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1