У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2021 Справа №607/23778/21

номер провадження 1-кс/607/7665/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу,
застосованого до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , розлученого, офіційно не працюючого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 під час кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про зміну раніше застосованого відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000236 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
25 вересня 2021 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру.
Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року у справі №607/21278/21 було задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 січня 2022 року включно.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у справі №607/21278/21 запобіжний захід - залишений в силі.
Відтак станом на день подання даного клопотання ОСОБА_3 продовжує утримуватися в Чортківському слідчому ізоляторі, який знаходиться за адресою вул. Лесі Українки, 3, м. Чортків, Тернопільська область, 48500.
На думку сторони захисту даний запобіжний захід є занадто суворим та враховуючи наявність нових обставин, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме: з 22:00 год. до 06:00 год. за місцем реєстрації, а саме АДРЕСА_2 .
Адвокат зазначає, що ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям, пов`язані з роботою кишково-шлункового тракту. Відповідно до Виписки з медичної картки ОСОБА_3 він хворіє на гострий калькульозний холецистит, реактивний біліарний деструктивний панкреатит, розлитий ферментативний перитоніт, лівосторонній реактивний ексудативний плеврит, а також іншими захворюваннями, пов`язаними зі здійсненням функції травлення в організмі, що підтверджується копіями медичної документації ОСОБА_3 , які були надані суду під час розгляду 24 листопада 2021 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Проте, після постановления ухвали про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 від 24 листопада 2021 року, стороною захисту були отримані нові медичні документи стосовно здоров`я ОСОБА_3 у яких зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зокрема, відповідно до Витягу з амбулаторної карти хворого ОСОБА_3 №223/20, наданої Філією ДУ «Центр охорони здоров`я Державної Кримінально-виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано - Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях: 27 жовтня 2021 року в камеру до ОСОБА_3 був викликаний черговий фельдшер з приводу приступу болю в животі, яким була встановлена підозра на загострення хронічного панкреатиту та викликано бригаду швидкої медичної допомоги; 28 жовтня 2021 року ОСОБА_3 був оглянутий лікарем, яким було постановлено діагноз: хронічний панкреатит в стадії загострення. Терапевтом було рекомендовано стаціонарне лікування в умовах Чортківської міської медичної частини №26 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Чернівецькій, Івано- Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях.
Таким чином, з 28 жовтня 2021 року хворий знаходився на стаціонарному лікуванні у вищеназваній установі з діагнозом: «Хронічний панкреатит в стадії загострення. Сечокам`яна хвороба. Сечокислий діатез».
Окрім того, відповідно до відповіді на адвокатський запит №366 від 29 листопада 2021 року, отриманої від КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради, 23 листопада 2021 року до гр. ОСОБА_3 , 1989 р.н., за адресою: АДРЕСА_3 (а саме, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області) зареєстровано 2 виклики, а саме: 23 листопада 2021 року о 13 год. 36 хв. - діагноз: «хронічний панкреатит, стадія загострення. Пост холецистектомічний синдром». Було надано відповідну медичну допомогу; 23 листопада 2021 року о 15 год. 39 хв. - діагноз «Гострий панкреатит». Було надано відповідну медичну допомогу.
Тобто, враховуючи наявність ряду хронічних захворювань, пов`язаних з системою травлення, на думку сторони захисту ОСОБА_3 потребує особливого режиму харчування та додаткового медичного догляду, що не може бути реалізоване в умовах тримання під вартою.
Крім того, адвокат зазначає, що докази наявні в матеріалах кримінального провадження, зокрема: заява ОСОБА_9 про вчинення злочину від 09 вересня 2021 року; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10 вересня 2021 року та 29 вересня 2021 року; протокол огляду відеофайлу від 25 вересня 2021 року; протоколи за результатами проведення оперативно-технічних заходів аудіо -, відеоконтролю особи від 13 вересня 2021 року, протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 10 вересня 2021 року, протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо - відеоконтролю особи від 04 жовтня 2021 року, не роблять підозру обґрунтованою, оскільки не доводять ні сам факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ні доведеність обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають сумніви щодо причетності мого підзахисного ОСОБА_3 до даного кримінального провадження.
Адвокат також вказує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду відсутній з огляду на наступне:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2021 року у справі № 607/17133/21 відносно ОСОБА_3 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у сумі 90 800 гривень, яку внесено матір`ю підозрюваного та з 28 вересня 2021 року по 13 жовтня 2021 року ОСОБА_3 не перебував під вартою, мав можливість вільно пересуватись та вчиняти будь-які дії на власний розсуд.
Захисник звертає увагу на те, що за цей час підозрюваним не було вчинено жодних спроб переховування від слідства та суду на території України чи за кордоном. А навпаки, ОСОБА_3 коли мав намір змінити місце проживання звернувся до слідчої ОСОБА_10 з заявою, яка зареєстрована від 05 жовтня 2021 року за номером Б-90, вказавши при цьому, що їде до своїх батьків за місцем своєї реєстрації та вказав адресу: АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_3 дізнавшись з сайту судова влада України про призначене судове засідання в Апеляційному суді Тернопільської області 11 жовтня 2021 року з`явився сам, підтвердженням цьому є судова повістка, при цьому йому достеменно було відомо, що прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду, якою просив змінити запобіжний захід.
Так само вважає, що ризик спотворення або знищення будь-яких речей або документів є абстрактним, оскільки досудове слідство триває вже 3,5 місяці та органом досудового слідства не піднімалося питання про відшукання будь-яких нових документів, що має значення для досудового розслідування та судом не встановлено строки можливого виявлення нових доказів, що матимуть значення для розгляду справи, переліку таких доказів, а також не досліджено причини, через які ці докази досі не були отримані, тому вважаємо, що даний ризик відсутній повністю. Всі докази зібрані, знаходяться в матеріалах кримінального провадження та відповідальність за здійснення досудового розслідування несуть уповноважені особи органу досудового розслідування та прокуратури.
Також, про ймовірність здійснення протиправного впливу на потерпілого, свідка та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні з боку підозрюваного ОСОБА_3 не свідчить жоден факт, потерпілі та свідки допитані, слідству відомі їх адреси проживання, які можуть проконтролювати дану обставину.
Спростовуючи вказаний ризик, адвокат ще раз зауважує, що після внесення застави, ОСОБА_3 в період з 28 вересня 2021 року по 13 жовтня 2021 року не перебував під вартою, мав можливість вільно пересуватись та зчиняти будь які дії. Проте, у вказаний період ним не було вчинено жодних :проб зв`язатись з потерпілим, свідком чи іншими підозрюваними за допомогою будь-яких засобів зв`язку чи шляхом особистих зустрічей.
Сторона захисту також зазначає, що на протязі всього досудового слідства не було встановлено фактів, не надано та не досліджено жодного документу, що свідчив би про те, що ОСОБА_3 має не зняту чи не погашену судимість, чи схильний до протиправної поведінки чи вчинення правопорушень, відтак вважають не доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Окрім цього, адвокат просить врахувати, що ОСОБА_3 має батьків пенсійного віку, яким необхідна його допомога та догляд, а також малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утримані, проте на даний дач у зв`язку із перебуванням під варто ОСОБА_3 позбавлений можливості брати повноцінну участь у житті своєї дитини та її вихованні, а також не має можливості матеріально забезпечувати їй належний рівень життя.
Адвокат також звертає увагу на позитивні характеризуючі дані ОСОБА_3 за місцем постійного проживання у смт. Таїрові, Овідіопільського р-н, Одеської області. Зокрема, відповідно до характеристики, наданої Таїровською селищною радою, ОСОБА_3 за період проживання на території Таїровської ОТГ проявив себе як порядна, чуйна людина та доброзичливий сусід, виховує малолітню доньку. Жодних скарг на неправомірну поведінку ОСОБА_3 чи вчинення ним правопорушень до Таїровської селищної ради не надходило.
Відтак на думку сторони захисту, на даний час відсутні будь-які правові підстави у застосуванні до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід є надмірним втручанням у його права та свободи в контексті обставин конкретного кримінального правопорушення та особи підозрюваного, а тому захисник просить змінити раніше застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.
У судовому засіданні захисники - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подане захисником клопотання підтримали з підстав у ньому викладених та просили задовольнити. Окрім цього, захисник ОСОБА_4 зазначила, що зверталась із запитом у ФДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» про надання відомостей щодо проведеного лікування та стану здоров`я ОСОБА_3 , однак обґрунтованої відповіді на даний час не отримала.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане захисником клопотання та добавив, що внаслідок стресів, які він переживає у зв`язку із перебуванням під вартою, він не може їсти, що значно погіршує його стан здоров`я.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила з приводу поданого клопотання та зазначив, що ризики для запобігання яким ОСОБА_3 було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, більшість обставини на які посилається захисник у заяві про зміну запобіжного заходу досліджувалися 24.11.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та колегією суддів Тернопільського апеляційного суду 14.12.2021 та були відхилені, а подані захисником Витяг з амбулаторної карти хворого ОСОБА_3 №223/20 та відповідь на адвокатський запит №366 від 29 листопада 2021 року, що отримана від КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Тернопільської обласної ради, не свідчать про наявність у ОСОБА_3 захворювань, що унеможливлють його тримання під вартою чи таких, що унеможливлюють їх лікування в межах в умовах Чортківської міської медичної частини №26 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях. За наведених обставин просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
На переконання слідчого судді, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.
При цьому, зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
На думку слідчого судді, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
За змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 25 вересня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КПК України.
Так, 24 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 22 січня 2022 року.
Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження застосування щодо ОСОБА_3 , запобіжного заходу, прийшов до висновку, що підозра, пред`явлена останньому 25 вересня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України є обґрунтованою та підтверджується долученими до клопотання доказами.
Окрім цього, слідчий суддя встановив наявність ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_3 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в сукупності із обґрунтованою підозрою і стало підставою для продовження застосування щодо ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також згідно вищезгаданої ухвали при прийняті рішення про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею враховано, визначені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим згідно повідомленої підозри; зазначені вище дані про його особу; його репутацію, зокрема те, що до органів правопорядку звертаються й інші особи, котрі повідомляють про вчинення щодо них неправомірних дій ОСОБА_3 та щодо таких відомостей проводиться розслідування; стадію досудового розслідування, відтак слідчий суддя прийшла до висновку, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Як вбачається з відомостей, наявних у відкритому доступі, зокрема з Єдиного реєстру судових рішень, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року (справа №607/21278/21), апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 підозрюваного за ч.2 ст. 189 КК України залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року про продовження тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін.
Відповідно до змісту вказаної ухвали, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_3 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились з часу застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти настанню цих ризиків.
Слідчий суддя звертає увагу, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.
Отже, під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу слідчим суддею, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає появу після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а встановлює наявність нових обставин, які можуть впливати на застосування підозрюваному відповідного заходу та які виникають у зв`язку з плином часу від дня постановлення відповідної ухвали.
Відтак підставами для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є зменшення встановлених ризиків у зв`язку з тривалістю досудового розслідування, зміни в майновому чи сімейному стані підозрюваного, інші суттєві обставини, що не враховувалися під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Такий висновок підтверджується і приписами ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.
Положеннями ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).
Стаття 92 КПК України встановлює обов`язок доказування, зокрема, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 93 КПК України).
Частина 3 статті 93 КПК України визначає, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 201 КПК України до клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обґрунтовує доводи клопотання.
Отже, обов`язок доказування щодо виникнення підстав для зміни застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу в даному випадку покладається на сторону захисту, яка звернулася до суду з даним клопотанням.
Так, обґрунтовуючи можливість зміни ОСОБА_7 раніше застосованого запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну час доби, сторона захисту у поданому клопотанні та судовому засіданні посилалась на: незадовільний стан здоров`я підозрюваного та наявність у нього хронічних захворювань, пов`язаних з системою травлення, що потребує особливого режиму харчування та додаткового медичного догляду, що не може бути реалізоване в умовах тримання під вартою; наявність у нього зареєстрованого місця проживання, малолітньої дитини та батьків пенсійного віку, які перебувають на його утриманні на утриманні, а також на позитивні характеристики за місцем проживання підозрюваного.
Разом з тим, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту з приводу наявності у нього зареєстрованого місця проживання, малолітньої дитини та батьків пенсійного віку, які перебувають на його утриманні на утриманні, а також позитивних характеристик за місцем проживання підозрюваного, оскільки такі обставини уже були предметом дослідження слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області при постановленні ухвали від 24 листопада 2021 року, про продовження строку застосування щодо ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та колегією суду Тернопільського апеляційного суду, якими вказану ухвалу залишено без змін. Жодних відомостей про зміну вищевказаних обставин стороною захисту слідчому судді не надано.
Так само і посилання сторони захисту на погіршення його стану здоров`я, у зв`язку з чим останній не може перебувати під вартою, слідчий суддя сприймає критично, оскільки згідно п.п. 1 п. 3 Розділу І Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5, зазначено, що ув`язнені та засуджені, яких тримають у СІЗО, користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених законодавством України і встановлених вироком суду (для засуджених). Обмеження прав, які застосовуються до ув`язнених та засуджених, мають бути мінімально необхідними для досягнення обґрунтованих цілей. Такі обмеження не можуть застосовуватись, якщо для ефективного досягнення поставлених цілей існує менше альтернативне обмеження.
У п.п. 1 п. 4 Розділу І вказаних вище Правил, серед іншого, зазначено, що ув`язнені і засуджені мають право: на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», за винятком обмежень, передбачених законодавством; за висновком лікуючого лікаря отримувати від родичів або інших осіб (у фабричній закритій непошкодженій упаковці) лікарські засоби або їх аналоги, призначені для проходження курсу лікування, та медичні вироби, а також купувати їх за безготівковим розрахунком; купувати протягом місяця за безготівковим розрахунком продукти харчування і предмети першої потреби, письмове приладдя, газети і книги через торговельну мережу на замовлення на суму та у кількості, що передбачені Законом України «Про попереднє ув`язнення», КВК та цими Правилами.
Слідчий суддя також зауважує, що відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та Правил взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затверджених Наказом МЮ України, МОЗ України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року особам, які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечуються надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Окрім цього, підозрюваним ОСОБА_3 та захисниками не надано слідчому судді доказів, які б підтверджували критичне погіршення стану здоров`я підозрюваного або наявності у нього захворювань, які перешкоджають його перебуванню в умовах слідчого ізолятору.
Не встановлено таких обставин також із довідки КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ТОР від 29 листопада 2021 року та витягу з амбулаторної карти хворого №223/20 від 05 листопада 2021 року ФДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» долучених до матеріалів клопотання, так як з їх змісту вбачається лише факт викликів до підозрюваного ОСОБА_3 медичних працівників, проте ані точного діагнозу, ані відомостей про критичний стан здоров`я підозрюваного, який унеможливлював би його перебування під вартою дані документи не містять.
Вище наведене дає слідчому судді підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_3 за необхідності є реальна можливість реалізувати своє право на охорону здоров`я та отримати адекватну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятору.
Відтак стороною захисту з урахуванням положень КПК України щодо самостійного обстоювання своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, не надано слідчому судді доказів на підтвердження своїх доводів, зокрема, щодо відсутності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які були встановлені судом під час застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо виникнення нових обставин, які не були предметом судового розгляду під час застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не доведено, що ризики, існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наразі зменшилися або взагалі відсутні та не доведено існування нових обставин, які не були предметом судового розгляду під час застосування запобіжного заходу чи його продовження та які виправдовують зміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту.
За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу не відповідає вимогам ст. 201 КПК України, не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 181, 194, 201, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну застосованого до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_3 , запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1