Номер провадження: 11-сс/813/187/22
Номер справи місцевого суду: 494/1629/21 1-кс/494/938/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 21.12.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Березівка, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.08.2017 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст.ст. 71, 72, ст. 5 КК України до 4 років 2 міс. позбавлення волі; 28.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000507 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000573, внесеного до ЄРДР 26.11.2021 року,
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Оскарженою ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Березівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , із визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу - заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49620 гривень.
Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обгрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах захисту ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:
-ризики, заявлені слідчим у клопотанні недоведені;
-майнова шкода, спричинена підозрюваним у даному кримінальному провадженні не співрозмірна із застосованим запобіжним заходом;
-підозрюваний ОСОБА_7 , дійсно, перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишав своє житло, але лише з метою явки на виклик слідчого та забезпечити себе продуктами харчування.
На підставі цього, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Позиції учасників апеляційного розгляду
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, а тому, за згодою учасників провадження, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без участі прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000573, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
08.12.2021 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних підстав.
Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 26.11.2021 року ОСОБА_7 , який достовірно знав, що ОСОБА_10 у дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 залишає належний йому автомобіль «ВАЗ» моделі «2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в період часу з 04:30 год. до 05:50 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 заздалегідь заготовленими викрутками, шляхом злому замку водійських дверцят, проник до салону автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_10 .
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні авто, заздалегідь заготовленими викрутками демонтував та викрав автомагнітолу марки «Celsior»», моделі «CSW-185R», чорного кольору, бувшу у використанні, вартістю 750 грн.
У подальшому, ОСОБА_11 з метою уникнення кримінальної відповідальності місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 750 гривень.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: заявою ОСОБА_10 від 26.11.2021 року; протоколом огляду місця події від 26.11.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 26.11.2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 26.11.2021 року; протоколом обшуку від 27.11.2021 року; постановою про залучення речових доказів від 27.11.2021 року; розпискою ОСОБА_10 про отримання ним від працівників поліції автомагнітоли марки « Celsior», моделі «CSW-185 R», та іншими матеріалами долученими до клопотання.
Окрім цього ОСОБА_7 28.10.2021 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000507 від 27.10.2021 та йому 29.10.2021 року слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Однак ігноруючи покладені на нього обов`язки підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово їх порушив, що підтверджується рапортами працівників Березівського РВП ГУНП в Одеській області долучених до клопотання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, офіційно ніде не працевлаштований, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого стосовно існування ризиків що підозрюваний може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечним характером такого кримінального правопорушення.
Також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.
Крім того, апеляційний суд вважає доведеним існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, який обумовлений тим, що ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні злочину в період дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках іншого кримінального провадження, раніше судимий.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що посилання сторони обвинувачення на притягнення підозрюваного до іншого кримінального правопорушення, без вироку суду не може прийматись до уваги у зв`язку із тим, що існує презумпція невинуватості, оскільки відповідно до п.10 ч.1 ст.178 КПК України наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення враховуються при обранні запобіжного заходу.

В ході розгляду апеляційної скарги обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, є перешкодою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, ризиків незаконного впливу на потерпілого, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 21.12.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000573, внесеного до ЄРДР 26.11.2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню в касаційному не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4