Справа № 192/1917/21
Провадження № 1-кс/192/260/21
Ухвала
Іменем України

"22" грудня 2021 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання дізнавача СД відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по внесеному 19 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000328 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,

за участю учасників провадження:

дізнавача ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

користувача майна ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на напівпричеп марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_9 , а фактичним користувачем є ОСОБА_8 .

На обґрунтування клопотання дізнавач та прокурор зазначили, що в провадженні сектору дізнання перебуває кримінальне провадження №0000328 від 19 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, за фактом, що 18 грудня 2021 року до ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 18 грудня 2021 року в с. Братьске, Дніпровського району, Дніпропетровської області вул. Запорізька, буд. 5, екіпажем «Легіон 216» був зупинений автомобіль марки «РЕНО» номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 де було виявлено ознаки підробки він коду.

Тому просили з метою збереження речових доказів, накласти арешт на напівпричеп марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні дізнавач підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Власник майна, його представник, користувач майна заперечували проти задоволення клопотання і просили не накладати арешт на майно, оскільки працівниками поліції при зупинці транспортного засобу було грубо порушено Закон України «Про Національну Поліцію», тому що не було зазначено причину зупинки, огляд транспортного засобу було проведено з порушенням встановлених вимог КПК України, а саме без ухвали слідчого судді, крім того напівпричеп за останні чотири роки двічі проходив перереєстрацію, під час яких будь-яких питань до вінкоду не зазначалось.

В судове засіданні прокурор, який про час та місце розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений належним чином, не з`явився, причини неявки слідчому судді не повідомив, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши додані до клопотання матеріали слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дізнавачем в якості мети накладання арешту на майно було зазначено збереження речових доказів по справі, а саме напівпричепу марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення кримінального провадження, а саме запобігти можливості його знищення або пошкодження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 19 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, а саме підробка ідентифікаційного номеру кузова, внесено відомості (а.с. 4).

З клопотання та матеріалів кримінального провадження, вбачається, що під час огляду місця події 18 грудня 2021 року працівником поліції було вилучено напівпричеп марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказане майно відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 07 лютого 2020 року належить ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , про що він зазначив в своїх первинних поясненнях (а.с. 11).

Враховуючи те, що вилучене майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки має механічні пошкодження в області номеру кузова транспортного засобу, а також містить інші відомості, які необхідні для доказування кримінального правопорушення, тому дане майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України і тому є речовим доказом по справі, у зв`язку з чим є підстави для його арешту.

Постановою дізнавача від 19 грудня 2021 року напівпричеп марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 приєднаний до кримінального провадження №0000328, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2021 року, як речовий доказ (а.с. 13).

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що тимчасове вилучене у ОСОБА_8 18 грудня 2021 року майно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню і тому доводи дізнавача про необхідність арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Що стосується доводів представника власника майна то слідчий суддя зауважує, що правомірність зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на вирішення питання щодо арешту майна, при цьому як власник так і користувач майна не надали слідчому судді будь-яких доказів, того, що зупинка транспортного засобу була здійснена неправомірно.

Стосовно доводів про незаконність огляду транспортного засобу, то слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 233 КПК України - ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

З досліджених під час розгляду клопотання матеріалів кримінального провадження №0000328, вбачається, що ОСОБА_8 , який на належній правовій підставі керував транспортним засобом, надав письмову згоду на огляд напівпричепу, який просить арештувати дізнавач, тому слідчий суддя доводи власника майна в частині неправомірності огляду відхиляє.

Також неможна прийняти до уваги доводи представника власника майна в частині того, що дізнавач вже вирішив питання щодо підробки номеру кузова, оскільки як повідомив в судовому засіданні дізнавач для вирішення такого питання залучено судового експерта.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 171-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по внесеному 19 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000328 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на напівпричеп марки «PANAV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 07 лютого 2020 року є ОСОБА_9 , а фактичним користувачем є ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1