Номер провадження: 11-сс/813/1910/21
Номер справи місцевого суду: 504/3484/21 1-кс/504/930/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000921 від 02 червня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146; ч.2 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладений арешт на речі та документи вилучені 22 вересня 2021 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_9 , а саме на:

посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 ;

службовий пропуск на ім`я ОСОБА_9 ;

грошові кошти в розмірі 2600 гривень;

банківську картку «Альфабанк» № НОМЕР_2 ;

банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_3 ;

тимчасову перепустку;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ;

чорний гаманець, розкладний;

8 металевих ключів з трьома чіпами від домофову;

2 провода для зарядного пристрою, з забороною власнику та будь-яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , який посвідчує реєстрацію автомобіля «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який, в свою чергу, належить на праві власності ОСОБА_6 та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в цій частині.

Доводи апеляційної скарги обгрунтував тим, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є незаконною, необгрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушує права та інетереси власниці майна.

Зазначив про те, що слідчий та слідчий суддя дійшли помилкового висновку про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки ОСОБА_6 не є потерпілою у кримінальному провадженні, а належний їй автомобіль «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , не був предметом вимагання.

Крім того, клопотання про накладення арешту було подане до слічдого судді неналежною особою, а саме слідчим, а не прокурором.

До початку судового засідання адвокат ОСОБА_7 подав клопотаня, в якому просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_10 також подав клопотаня, в якому зазначив про те, що не зможе прибути до апеляційного суду через зайнятість в ніших судових засіданнях, просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та відмовити в її задоволенні, залишивши ухвалу слідчого судді без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000921 від 02 червня 2021 року за ознаками кримінальних правпорушень, передбачених ч.2 ст.146; ч.2 ст.189 КК України.

В клопотанні слідчого про арешт майна зазначено, що невстановлені особи за попередньою змовою, погрожуючи застосуванням насильства та пошкодженням майна вимагають грошові кошти у гр. М.

Проведеними першочерговими слідчими (розшуковими) діями було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, в тому числі, може бути причетний, і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , якого 22 вересня 2021 року о 17 годині 15 хвилин було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.

22 вересня 2021 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_9 було виявлено та вилучено наступне майно: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 ; службовий пропуск на ім`я ОСОБА_9 ; грошові кошти в сумі 2600 гривень; банківська карта «Аль банк» № НОМЕР_2 ; банківська карта «Приват банк» № НОМЕР_3 ; тимчасова перепустка; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ; чорний гаманець, розкладний; 8 металевих ключів з трьома чіпами від домофону; 2 провода для зарядного пристрою.

У клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що на вилучених речових доказах залишились сліди вчиненого кримінального правопорушення і з метою збереження доказів, які можуть мати суттєве значення під час розслідування кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

Слідчий суддя погодився з такою позицією слідчого та оскаржуваною ухвалою задовольнив клопотання про арешт майна з метою забезпечення заходів кримінального провадження, проведення експертиз, для запобігання зникнення, пошкодження або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню

Апеляційний суд визнає такий висновок слідчого судді необґрунтованим.

Так, згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , яке посвідчує реєстрацію автомобіля «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який, в свою чергу, належить на праві власності ОСОБА_6 не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні №0000921, оскільки не є предметом, засобом або знаряддям вчинення злочину, а також не може містити на собі сліди злочинів, передбачених ч.2 ст.146; ч.2 ст.189 КК України.

Належний ОСОБА_6 автомобіль «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , не був предметом вимагання.

Крім того ОСОБА_6 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000921 та взагалі не має ніякого відношення до подій, які на теперішній ча розслідуються слідчим відділенням Відділу поліції №1 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області.

Більш того апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя прийнявши рішення про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , який посвідчує реєстрацію автомобіля «AUDI F6 QUATTRO», в порушення п.6) ч.2 ст.173 КПК України не врахував наслідки арешту майна для ОСОБА_6 , яка на теперішній час позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись власним автомобілем.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна не надав належної оцінки встановленим апеляційним судом обставинам, чим допустив неповноту судового розгляду, що, в свою чергу, призвело до невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Формальне посилання на положення ст.98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.

В кожному випадку слідчий, прокурор мають зазначити, яким конкретно критеріям відповідає майно, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту: чи воно являлося предметом, знаряддям вчинення злочину, чи воно зберегло на собі його сліди, тощо з наведенням відповідних обґрунтувань такого твердження.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_6 не має будь-якого доказового значення для даного кримінального провадження, не є речовим доказом у ньому, оскільки не може підтверджувати або спростовувати будь-які обставини кримінальних правопорушень, зареєстрованих за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.146; ч.2 ст.187 КК України, а накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу грубо порушує право власності ОСОБА_6 на автомобіль «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 , оскільки виключає можливість користування та розпорядження ним.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Пунктом 2) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до пунктів 1) та 2) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

За таких обставин апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , а тому оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «AUDI F6 QUATTRO», видане на імя ОСОБА_6 , з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині, а вилучене свідоцтво слід повернути власнику.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000921 від 02 червня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України скасувати в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 в частині накладення

арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , який посвідчує реєстрацію автомобіля «AUDI F6 QUATTRO», реєстраційний номер НОМЕР_6 номер кузову НОМЕР_7 , який належить на праві власності ОСОБА_6 .

В іншій частині оскаржену ухвали залишити без змін.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000921 від 02 червня 2021 року повернути вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власнику ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4