Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000005 від 24 листопада 2012 року за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2021 року
стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання:
за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставіст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 404658,90 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 403,25 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 гривень - моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 60021,90 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 гривень - моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2495 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 гривень - моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 391,20 грн.
За вироком суду, ОСОБА_6 на початку 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, розробив план дій, відповідно до якого з метою заволодіння грошовими коштами осіб, що мали намір купити автомобілі з-за кордону, а також продати свої автомобілі на вторинному ринку, він, попередньо переконавшись у наявності наміру щодо купівлі чи продажу автомобілів, увійшовши у довіру до таких осіб, запропонував виступити в якості посередника для купівлі чи продажу автомобілів. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_6 заволодівав коштами, отриманими для придбання автомобілів та внаслідок реалізації автомобілів. Водночас такі дії, об`єднані умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_6 планував здійснювати неодноразово, щодо осіб, у яких викликав довіру.
Діючи з єдиним умислом, згідно заздалегідь розробленого плану злочинних дій, спрямованого на заволодіння грошовими коштами громадян, на початку червня 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою ОСОБА_12 , під приводом доставки з-за кордону замовлених автомобілів марки «Меrcedes-Веnz W140» та «Меrcedes-Веnz W210», отримав від останнього грошові кошти у сумі 40000 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 202000 грн. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_6 заволодів вказаними коштами, чим завдав ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 202000 грн., що є особливо великим розміром.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в серпні 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Сошенка, 6, в м. Рівне, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , під приводом доставки з-за кордону замовлених двох автомобілів типу «грузовий фургон», отримав від останньої грошові кошти у сумі 21000 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 106050 грн. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_6 заволодів вказаними коштами, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 106050 грн., що є особливо великим розміром.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, на початку листопада 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, звернувся до ОСОБА_13 з пропозицією, аби той передав йому для подальшої реалізації автомобілі «Volkswagen caddy», вартістю 120000 грн., «Меrcedes Vito», вартістю 90000 грн., «Citroen Berlingo», вартістю 65000 грн., запевнивши при цьому, що після продажу автомобілів, поверне виручені гроші в повному обсязі. Зловживаючи довірою ОСОБА_13 , ОСОБА_6 на початку листопада 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи на території м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, отримав від нього вищевказані автомобілі, та не маючи наміру повертати йому гроші, продав вказані автомобілі невстановленим судовим слідством особам, а коштами, отриманими від реалізації автомобілів, незаконно заволодів, чим завдав потерпілому майнової шкоди на суму 275000 гривень, що є особливо великим розміром.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в грудні 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, звернувся до ОСОБА_11 з пропозицією, аби той передав йому для подальшої реалізації вантажний малотонажний фургон «Volkswagen 70Х02А», вартістю 69524,32 грн. та вантажний фургон марки «Volkswagen Т4», вартістю 84224,27 грн., запевнивши при цьому, що після продажу автомобілів, поверне виручені гроші в повному обсязі. Зловживаючи довірою ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , 27 грудня 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи по вул. Млинівська в м. Рівне, отримав від нього вищевказані автомобілі, та не маючи наміру повертати йому гроші, продав вказані автомобілі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а коштами, отриманими від реалізації автомобілів, незаконно заволодів, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 153748 гривень 59 копійок, що є особливо великим розміром.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в 2006 році, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, звернувся до ОСОБА_10 з пропозицією, аби той передав йому для подальшої реалізації транспортні засоби, а саме автомобілі марки «Volkswagen Т4», 1998 року випуску, білого кольору, 2,5 ТDІ, вартістю 8600 доларів США, «Peugeot ехреrt», 1999 року випуску, вартістю 1800 доларів США, «Меrсеdes-Веnz Sрrinter 312», 2000 року випуску, вартістю 10700 доларів США, «Volkswagen Т4», 1998 року випуску, жовтого кольору, 1,9 ТDI, вартістю 5200 доларів США, «Volkswagen Т4», 1999 року випуску, білого кольору, 1,9 ТDІ, вартістю 5400 доларів США, «Volkswagen Т5», 2004 року випуску, синього кольору, вартістю 22000 Євро, «Меrсеdes-Веnz Vіtо», 2000 року випуску, сріблястого кольору, вартістю 4000 доларів США, «Renault Kengoo», 1998 року випуску, жовтого кольору, вартістю 5200 доларів США, «Меrсеdes-Веnz Vіtо», 1999 року випуску, кольору сірий металік, вартістю 9200 Євро, «Меrсеdes-Веnz Vіtо», 1999 року випуску, білого кольору, пасажир, вартістю 7000 доларів США, на загальну суму 47900 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 241895 грн. та 31200 Євро, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 199992 грн., а всього на суму 441887 грн., запевнивши при цьому, що після продажу автомобілів, поверне виручені гроші в повному обсязі. Зловживаючи довірою ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , на протязі 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи в м. Рівне, точного місця судовим слідством не встановлено, отримав від нього вищевказані автомобілі, та не маючи наміру повертати йому гроші, продав вказані автомобілі невстановленим судовим слідством особам, а коштами, отриманими від реалізації автомобілів, незаконно заволодів, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 441887 грн., що є особливо великим розміром.
Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, реалізовуючи заздалегідь розроблений план злочинних дій, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян, в серпні 2006 року, точного часу судовим слідством не встановлено, перебуваючи по вул. Вербовій в м. Рівне, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , під приводом доставки із-за кордону замовленого автомобіля марки «Dodge Ram Van», отримав від останнього грошові кошти у сумі 9800 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 49490 грн. Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_6 заволодів вказаними коштами, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 49490 грн., що є великим розміром.
В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 зазначає, що не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині визначеного розміру відшкодування матеріальної шкоди, а саме в сумі 60021, 90 грн., як несправедливого відшкодування.
Зазначає, що станом на 12.10.2018 року обвинуваченим завдано їй втрат на суму 21 000 доларів США (587580 грн.).
Покликаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України вказує, що сума простроченого боргу складає 213711 грн.
Просить змінити вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_6 та стягнути з останнього на її користь 801291, 90 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з вироком суду в частині задоволення його цивільного позову про відшкодування збитків.
Вказує, що станом на 05.11.2018 року обвинуваченим завдано йому втрат на суму 9800 доларів США (275674 грн.).
Покликаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України вказує, що сума простроченого боргу складає 100255 грн.
Просить змінити вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_6 та стягнути з останнього на його користь 375929 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
В запереченнях на апеляційні скарги потерпілих захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на необґрунтованість апеляційних скарг потерпілих.
Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілих, які підтримали апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг потерпілих, прокурора, який частково підтримав апеляційні скарги потерпілих та висловив думку про скасування вироку суду і призначення нового судового розгляду цивільних позовів в порядку цивільного судочинства, перевіривши вирок суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілих не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, у великих розмірах, та за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненими повторно, в особливо великих розмірах, враховуючи вимоги ст. 349 КПК України, в порядку якої розглянуто кримінальне провадження, а також призначене судом покарання обвинуваченому і визначена судом сума в рахунок відшкодування моральної шкоди, в апеляційних скаргах не оскаржується,тому в силу положень ч.1 ст. 404 КПК України у зазначеній частині оскаржуваний вирок в апеляційному порядку не перевіряється.
Що стосується апеляційних вимог потерпілих про необхідність стягнення з обвинуваченого на їх користь відповідних сум простроченого боргу, покликаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, то це було предметом розгляду в суді першої інстанції та надано відмову у задоволенні позовів в цій частині.
Поряд з цим, колегія суддів, не погоджується саме з підставами відмови суду першої інстанції у задоволенні позовів у зазначеній частині, якими суд мотивував свій висновок, оскільки вважає їх (позовні вимоги) безпідставними.
Так, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прийшов до висновку, що вони доведені повністю на суму встановлених досудовим розслідуванням збитків, що полягає в сумі неповернутих коштів за мінусом відшкодованих ОСОБА_6 матеріальних збитків, в решті позовні вимоги останніх в частині стягнення інфляційних втрат і стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, не підлягають до задоволення у зв`язку з закінченням строків давності.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Початок строку нарахування відповідних сум за ч.2 ст. 625 ЦК України є строк закінчення зобов`язання.

Поряд з цим, з позовних заяв та обвинувального акта не вбачається строк закінчення виконання зобов`язання обвинуваченим, а тому не можна встановити з якого часу нараховувати суми простроченого боргу у відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо відмови у задоволенні зазначених позовних вимог потерпілих за пропуском строку позовної давності, оскільки при невиконанні грошового зобов`язання нема початку перебігу позовної давності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зазначено, що конкретного часу виконання обвинуваченим зобов`язання щодо доставки із-за кордону автомобілів чи повернення грошових коштів не узгоджувалось.

Враховуючи наведене, з урахуванням тієї обставини, що потерпілі просять збільшити розмір стягнутої матеріальної шкоди саме за рахунок індексу інфляції та трьох відсотків річних, посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку про безпідставність вимог апеляційних скарг.

З огляду на викладене, підстави вважати вирок суду незаконним та необґрунтованим, з мотивів зазначених у поданих апеляційних скаргах, у суду апеляційної інстанції відсутні, а тому вимоги про його зміни не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України залишити без зміни, а апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3