Справа №448/982/18
Провадження №1-кп/463/76/21
В И Р О К
іменем України

10 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (Slosar Wojciech
Robert),
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінальної справи у кримінальному провадженні за №0000186 від 28.03.2018, про обвинувачення:
ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дзержоньов, Республіки Польща, громадянина Республіки Польща, поляка, одруженого, працюючого керівником продукції «Stalcynk Spolka Z.O.O.», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.149 Кримінального кодексу України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Сьлюсаж Войцєх Роберт в травні 2018 року реалізуючи умисел, спрямований на вербування та перемішення осіб з метою їх подальшої експлуатації, розпочав пошук дівчат молодого віку, привабливої зовнішності та які опинились в скрутних життєвих обставинах, зокрема безробітні, малозабезпечені, без стійких соціальних зв`язків тощо та які б погодились надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду.
Продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на вербування осіб з метою її подальшої експлуатації, ОСОБА_6 , 08.05.2018 близько 21 год. 00 хв. поблизу входу у ТЦ «Форум» по вул. Під Дубом, 7Б, що у м.Львові, зустрівся із ОСОБА_10 та розпочав дії, спрямовані на вербування останньої, як особи молодого віку, привабливої зовнішності, яка опинилась в скрутних життєвих обставинах (без стійких соціальних зв`язків), з метою її сексуальної експлуатації у Федеративній Республіці Німеччина. А саме переконував останню, що вона зможе заробляти у вказаній державі значні суми грошових коштів, від 1000 до 1500 євро в тиждень за надання сексуальних послуг. Також, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 про те, що у разі, якщо вона погодиться надавати сексуальні послуги у Федеративній Республіці Німеччина, то він, перевезе її у вказану державу, де вона буде забезпечена належними умовами проживання та охороною, оскільки буде працювати в легальному закладі, діяльність якого є офіційною. При цьому, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_10 підшукати інших дівчат, які б погодились на його пропозицію щодо надання сексуальних послуг у Федеративній Республіці Німеччина.
Продовжуючи реалізацію свого умислу щодо вербування та переміщення кількох осіб, з метою їх сексуальної експлуатації за кордоном, ОСОБА_6 10.05.2018 близько 21 год. 00 хв. зустрівся біля входу у «Креденс-Кафе» на перехресті вул. Валова-Галицька, що у м.Львові із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких привела із собою ОСОБА_10 як осіб, які через свій уразливий стан, попередньо погодились надавати сексуальні послуги за винагороду у Федеративній Республіці Німеччина.
В ході зустрічі ОСОБА_6 дізнавшись, що дівчата опинилась у тяжких особистих та сімейних обставинах, викликаних внаслідок залишення постійного місця проживання, відсутністю постійного джерела доходу, перебування у скрутному матеріальному становищі, наявністю на утриманні малолітніх дітей, використовуючи уразливий стан останніх, розпочав дії, спрямовані на вербування останніх з метою її сексуальної експлуатації. А саме переконував, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зможуть заробляти у вказаній державі значні суми грошових коштів, 1000-1500 євро в тиждень за надання сексуальних послуг. Також, ОСОБА_6 повідомив, що у разі, якщо вони погодяться надавати сексуальні послуги у Федеративній Республіці Німеччина, то він, перевезе їх у вказану державу, де вони будуть забезпеченні належними умовами проживання та охороною. Викликавши у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 уявлення про вигідність і правдивість такої пропозиції та враховуючи їх уразливий стан, останні, як і ОСОБА_10 , під час даної зустрічі надали згоду на пропозицію ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_6 реалізовуючи умисел на переміщення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою їх подальшої експлуатації, за власні кошти придбав 5 квитків на автобус сполученням «Київ-Вроцлав» та повідомив про даний факт дівчат для подальшого спільного виїзду за кордон.
11.05.2018 р. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи на автовокзалі «Львів», що по вул.Стрийській, 109 в м. Львові, сіли в автобус сполученням «Київ-Вроцлав» та розпочали рух в напрямку державного кордону України з метою перетину такого. Цього ж дня, близько 10:50 год. після проходження паспортного контролю на виїзд з території України, на території пункту пропуску «Шегині», який розташований у с.Шегині, Мостиського району Львівської області, обвинувачений був затриманий працівниками правоохоронних органів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково. Повідомив, що вперше приїхав на територію України в квітні 2018 року в зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності, а саме з метою залучення працівників з України по виконанню робіт в металевій сфері. Мав декілька зустрічей з представниками фірм працевлаштування, також залишав свій номер телефону іншим особам для подальшої комунікації у випадку знайдення працівників. На початку травня 2018 р., він перебував дома у Польщі, йому зателефонувала дівчина з України на ім`я ОСОБА_13 . Запитувала чи може він допомогти їй з працевлаштування в Німеччині, на роботі пов`язаній з наданням сексуальних послуг. Також запитала коли буде на території України, на що він відповів, що незабаром приїде і вони зможуть зустрітись та все обговорити. До дзвінка ОСОБА_13 не мав наміру займатися пошуком дівчат для надання сексуальних послуг, однак вирішив з`ясувати з інформації доступної в Інтернеті умови праці дівчат по наданню сексуальних послуг в Нівеченні. 10 травня 2018 р. він прилетів до Львова, в приміщенні аеропорту йому зателефонувала ОСОБА_13 та домовились про зустріч в цей же день. Зустрівшись з ОСОБА_13 вони разом пішли в ресторан у ТЦ «Форум». ОСОБА_13 запитувала його про можливість організації працевлаштування в Німеччині їй та її подруг з метою надання сексуальних послуг за гроші. Він не володів необхідною інформацією з цього питання, відповідав щось приблизне, що чув з телебачення та читав в Інтернеті. Через два днів він мав повернутись у Польщу, однак ОСОБА_13 переконала його змінити дату вильоту та зустрітись з її подругами. Послухавши ОСОБА_13 , він здав квиток на літак та залишився у Львові. Наступного дня поїхав на Львівський автовокзал, придбав квитки на автобус до Вроцлава (Польща) для себе та на прохання ОСОБА_13 , для її подруг. При оформленні квитків передав телефон касирці, яка оформила квитки на дівчат зі слів ОСОБА_13 . У вечері зустрівся із ОСОБА_13 та її подругами у кафе «Креденс» у м. Львові. Розмовляли з приводу роботи за кордоном, дівчата пропонували, щоб він надав їм по 500 Євро він злякався, що вони хочуть його обманути. Наступного дня 11.05.2018 р. він разом з чотирма дівчатами сів на автобус з Львівського Автовокзалу до польського міста Вроцлав. В салоні автобуса він дав дівчатам приблизно по 500 злотих кожній, які необхідні для перетину кордону. Вже на території прикордонного переїзду його затримали.
Додатково ОСОБА_6 пояснив, що визнає пред`явлення йому обвинувачення лише, щодо вербування та переміщення потерпілої ОСОБА_14 , і саме вона запропонувала залучи ще інших дівчат.
Обвинувачений підтвердив, що ОСОБА_13 повідомляла про важке матеріальне становище її самої та дівчат, про наявність в них малолітніх дітей та боргів, і що саме в зв`язку з цим вони бажають працевлаштуватись в Німеччині, але особливої уваги цьому він ненадав. Також не заперечив, що в переписці з ОСОБА_13 просив надіслати йому фото інших дівчат та пропонував всіх разом доставити в Німеччину, але стверджує, що лише хотів на них подивитись без будь-якої мети та реального наміру, щодо організації переміщення.
При цьому обвинувачений не зміг пояснити, звідки йому відома інформація, щодо конкретних умов надання сексуальних послуг в Німеччині, розміру оплати, кількості клієнтів, наявності охорони, побутових характеристик приміщення в якому повинні були проживати дівчата, тощо.
Також зазначив, що не пам`ятає, що саме він мав на увазі, коли казав ОСОБА_13 , що наступного разу потрібно десять, або навіть п`ятдесят дівчат.
Додатково обвинувачений зазначив, що дуже шкодує про вчинене, просить суд його суворо не карати.
Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 вчинення ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України доведено зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що в квітні 2018 р. їй зателефонував невідомий чоловік, який представився ОСОБА_15 та розмовляв польською мовою, як з`ясувалось в майбутньому це був обвинувачений. Сказав, що він має для неї цікаву пропозицію, щодо працевлаштування за кордоном та вони домовились про зустріч у Львові. На момент дзвінка вона з обвинуваченим знайома не була та точно не знає хто саме надав йому її номер телефону. Припускає, що можливо це пов`язано з подією, яка мала місце в березні 2018 р., коли невідомий мужчина запропонував їй надавати інтимні послуги за кордоном, і вона йому залишила свій номер мобільного. Однак, також зазначила, що через декілька днів вона звернулась, з даного приводу, в поліцію. Вперше з обвинуваченим зустрілась 8 травня 2018 р. поруч з ТЦ «Форум» у м. Львові. Вони деякий час розмовляли в приміщенні ресторану у вказаному торговому центрі. Обвинувачений запропонував їй можливість заробляти великі гроші, 1000-1500 Євро на тиждень, на території Німеччини, надаючи послуги сексуального характеру. Пояснював, що все безпечно та надійно, він все організує. Також запропонував їй знайти інших дівчат, які б погодились на таку роботу. В зв`язку з складним матеріальним становищем, наявністю на утриманні малолітньої дитини та відсутністю постійного місця праці, вона зацікавилась пропозицією обвинуваченого. Також про запропоновані обвинуваченим умови праці за кордоном повідомила своїх знайомих: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 вони також зацікавились, і вона домовилась про спільну зустріч. 10 травня 2018 р. у вечірній час вона, дівчата та обвинувачений зустрілись у «Креденс Кафе», на перехресті вулиць Валова - Галицька у м. Львові та обговорювали всі умови роботи за кордоном. Обвинувачений чітко і детально роз`яснив їй та дівчатам порядок переїзду в Німеччину та умови праці. Конкретно повідомив, які сексуальні послуги потрібно буде надавати, що оплата буде становити від 1000 до 1500 Євро в тиждень, вони будуть забезпеченні безкоштовним житлом та охороною. Також повідомив, що на території Німеччини вони повинні користуватись польськими паспортами, які він їм надасть. При бажанні вони зможуть з`їздити тимчасова на територію України, але про це необхідно буде завчасно повідомити, і він все організує.
Дівчата також задавали питання обвинуваченому, щодо умов праці та проживання у Німеччині. Отримавши всі відповіді домовились виїзджати наступного дня, попередньо обвинувачений повідомив, що вже придбав квитки на автобус до Вроцлава. В день виїзду, 11 травня 2018 р. всі зустрілись на Львівському автовокзалі біля автобусу. Під час перетину Україно-Польского кордону обвинуваченого затримали працівники поліції.
Також потерпіла повідомила, що у обвинуваченого не цікавилась де він про неї дізнався, про наявність у неї малолітнього сина, відсутність роботи та постійного місця проживання повідомляла йому неодноразово. Також про скрутне матеріальне становище, наявність на утриманні дітей та борги повідомляли інші дівчата. Зазначила, що обвинувачений здав наявний у нього квиток на літак, щоб залишитись у м. Львові та особисто зустрітись з іншими дівчатами.
Уточнила, що про її звернення в поліцію в березні 2018 р., інших потерпілих не повідомляла.
До цієї пропозиції інтимні послуги за гроші не надавала, на пропозицію обвинуваченого погодилась добровільно. Жодного тиску погроз чи залякувань зі сторони обвинуваченого на її чи дівчат адресу не було. Особисті документи знаходились у неї та в інших дівчат, до моменту самого затримання, жодного примусу зі сторони обвинуваченого не було все відбувалось добровільно.
З приводу прихованої відео зйомки повідомила, що їй не відомо хто проводив таку в автобусі та в приміщені ТЦ «Форум». Слідчий про залучення її до контролю за вчиненням злочину не повідомляв. Однак зазначила, що не являється юристом та не повністю розуміє зміст цього терміну. Підтвердила, що саме вона пропонувала іншим дівчата поїхати на роботу за кордон на пропозицією та на умовах вказаних обвинуваченим. При цьому пояснила, що під час зустрічей у Львові за столиками в кафе, крім неї обвинуваченого та дівчати з ними ніхто не сидів. Вважала що автобусом вони їдуть за кордон, а не лише до кордону
Потерпіла ОСОБА_16 суду повідомила, що на початку травня 2018 р. їй зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що є пропозиція заробити кошти у Німеччині, для обговорення умов запропонувала зустріч. 10 травня 2018 р., вона, ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 зустрілись з обвинуваченим у «Креденс кафе» у центрі Львова. Обвинувачений повідомив, що йде мова про роботу в Німеччині, а саме надання сексуальних послуг з приблизним заробітком 1000-1500 Євро в тиждень. Обвинувачений відповідав на всі запитання дівчат, щодо умов роботи та проживання. Домовились зустрітись наступного дня на автовокзалі у м. Львові для переїзду в Польщу. Зазначила, що ніхто не обговорював наявність необхідних документів для перетину кордону. Вона особисто про порядок перетину кордону не задумувалась. Її влаштовував запропонований обвинуваченим розмір заробітку, саме тому вона погодилась.

При цьому зазначила, що на момент описаних подій, вони з матір`ю займались підприємницькою діяльністю. Зароблені кошти мати витрачала на утримання її дітей, які проживають з бабцею. Особисто вона в цей період перебувала на утриманні молодого хлопця. Коштів на проживання у неї було достатньо, крім цього вона періодично, декілька разів на місяць, працювала перекладачем та достатньо заробляла. Також повідомила, що у власності має земельну ділянку, яку придбала в 2016 р. та будує будинок, за цей час витратила на будівництво приблизно 200 тисяч доларів США, будівництво триває і на даний момент. Необхідності у коштах для проживання у неї не було, але вона хотіла ще збільшити свої доходи і тому погодилась на пропозицію обвинуваченого. Зі ОСОБА_10 вона проживала, разом орендуючи квартиру, періодично до березня 2018р., з березня у неї були власні апартаменти, які для неї винаймав хлопець.

Зазначила, що обвинувачений її ні до чого не змушував, жодного примусу не було, вона завжди мала можливість відмовитись від виїзду, в скрутному матеріальному становищі не перебувала.

Вважає себе потерпілою, тому що не отримала запланованого нею доходу, жодної іншої шкоди їй не завдано.

Потерпіла ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомила, що в цей період проживала разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . І саме остання повідомила їм про пропозицію роботи за кордоном. 10 травня 2018 р. вони троє, а також ОСОБА_16 зустрілись з обвинуваченим в «Креденс кафе» у центрі Львова. Обвинувачений описав їм дуже вигідні умови надання платних сексуальних послуг у Німеччині. Обіцяв оплату в розмірі 1000-1500 Євро в день. Зазначила, що вона зрозуміла, що йде мова саме про щоденну оплату в такому розмірі. Оскільки, вона постійно проживає в Харкові, перебуває на утриманні батьків, які мешкають в Харківській області, до ОСОБА_18 приїхала в пошуках роботи, яку на цей момент не знайшла, погодилась на вказану пропозицію. Наступного дня всі разом сіли на автобус до Польщі, точне місто призначення не пригадує. Квитки на автобус придбав обвинувачений. При перетині кордону їх затримали працівники поліції. Пропозицію обвинуваченого сприймала реально бажала поїхати заробити кошти на власні потреби.

Жодного примусу, залякування чи погроз зі сторони обвинуваченого не було, всі дівчата добровільно погодились на пропозицію ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що до Львова приїхала разом з ОСОБА_17 в пошуках роботи та дала аналогічні із нею пояснення. Також підтвердила, що обвинувачений обіцяв заробіток 1000-1500 Євро в день та хороші умови проживання за надання сексуальних послуг в Німеччині.

Вважає завдана їй шкода полягає у тому, що вона повірила обвинуваченому та не отримала бажаного заробітку.

Зазначила, що вона розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину та великі борги, в зв`язку з чи і погодилась на вказану пропозицію.

Всі потерпілі повідомили, що саме обвинувачений ОСОБА_6 переконував їх у вигідності та безпечності роботи у Німеччині, детально описував, які саме сексуальні послуги та на яких умовах необхідно надавати, а також гарантував їм, що особисто організує та оплатить їх перевезення в Німеччину, безпечне проживання там, та при необхідності повернення в України. Квитки на автобус, а також випивка у ресторані були придбані обвинуваченим.
Також потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_12 та ОСОБА_16 повідомили, що нікому з них потерпіла ОСОБА_10 про своє попереднє звернення в правоохоронні органи не повідомляла.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні повідомив, що являвся слідчим у даному кримінальному провадженні. Ним особисто вносились дані в Єдиний реєстр досудових розслідувань, наявний в матеріалах справи витяг з ЄРДР було сформовано 07.06.2018 р. в зв`язку з чим такий містить інформацію станом на вказану дату, щодо кваліфікації за ч. 2 ст. 149 КК України. Особисто він жодних технічних засобів нікому не вручав, негласні слідчі дії проводились при наявності необхідного дозволу суду, оперативними працівниками УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області за його дорученням.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні повідомив, що являється оперуповноваженим УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області. В березні 2018 р. до нього звернулась ОСОБА_10 із заявою про те, що невідома особа пропонує їй роботу за кордоном у сфері надання інтим-послуг. Після внесення відомостей до ЄРДР, він на виконання доручення слідчого Мілінського, проводив перевірку отриманої інформації. Зокрема, працівниками відділу проводилось негласне спостереження за ОСОБА_10 , встановлення кола її спілкування, способу життя. Після проведення вказаних заходів, ним фактично було встановлено, що інформація надана ОСОБА_10 не підтверджується і вони «фактично забули про цей ЄРДР бо інформація не підтвердилась». В подальшому, через місяць до нього знов прийшла ОСОБА_10 , яка запитувала, що з її справою, а практично одночасно у відділ надійшла інформація про особу на ім`я « ОСОБА_21 », який займається вербуванням дівчат для сексуальної експлуатації за кордоном. В подальшому ним ініційовано отримання дозволу на проведення НСРД відносно обвинуваченого. При цьому, він та працівники відділу проводили спостереження за обвинуваченим, фіксували проведення зустрічей між ним та дівчатами. Підтвердив, що за дорученням слідчого здійснював оперативний супровід по даному кримінальному провадженні. Доручення полягало у встановленні причетних осіб та свідків за зверненням ОСОБА_14 . Пояснив, що саме ОСОБА_10 повідомила, що громадянин Польщі зв`язався з нею через месенджер «Вайбер» та запропонував їй надання платних інтимних послуг за кордоном. Зазначив, що ОСОБА_10 писала заяву на конфіденційне співробітництво та фактично була залучена до здійснення негласних слідчих дій та відео зйомки, однак без її відома.
Свідок ОСОБА_22 в ході судового розгляду повідомила, що являється оперповноваженою УБЗПТЛ ГУНП у Львівській області. У даному кримінальному провадженні складала протоколи про хід проведення негласних слідчих дій. А саме здійснювала перегляд оперативних відеозаписів та здійснюючи переклад з Польської мови на Українську відображала зафіксовані розмови у паперовому вигляді. Зазначила, що має спеціальну освіту та являється перекладачем.

З протоколу про результати здійснення контролю за вчиненням злочину від 12.06.2018 року (т. 1 а.с.159) вбачається, що вказана негласна слідча дія проведена. До проведення такої залучено ОСОБА_10 на умовах конфіденційного співробітництва та було використано технічні засоби відео фіксації.

Переглянувши в судовому засіданні відеозаписи здійснені 8, 10 та 11 травня 2018 р. під час контролю за вчиненням злочину та дослідивши зміст протоколів про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій від: 10 травня 2018 р., 11 травня 2018 р. 16 травня 2018 р. (Том 1, а.с. 117-121, 139-146, 154-155, ) судом встановлено наступне.

8 травня 2018 р. потерпіла ОСОБА_10 зустрілась з обвинуваченим ОСОБА_6 поруч з ТЦ «Форум» у м. Львові, вони познайомились та перейшли в приміщення кафе розташованого у вказаному торговому центрі. Відеозаписом чітко зафіксовано обвинуваченого та його розмову. Обвинувачений повідомляє, що йде мова про роботу на території Німеччини в місті Ліпск (Лейпциг), він там був це порядна фірма, кількість дівчат не обмежена, оплата становить 1000-1500 Євро в тиждень, додаткові послуги, щодо орального та анального сексу, дівчата надають за бажання та домовленістю з клієнтом, оплату за такі послуги отримує безпосередньо дівчина. Під час місячних дівчина можна не працювати. Презервативи, гелі забезпечуються на місці. Зазначає, що дівчата будуть забезпечені житлом, охороною та власними сейфами для зберігання коштів. Українські паспорти дівчат будуть замінені на польські. Зазначив, що спершу хотів би взяти чотирьох дівчат, а пізніше мінімум десять, а можливо п`ятдесят. Дорогу, харчування та проживання він організує та оплатить. Його роль полягає в тому, щоб їх відібрати в Україні та доставити до місця праці. Через два дні, в п`ятницю, готовий приїхати за іншими дівчатами, спершу доїдуть до Вроцлава, а потім в Німеччину. Також пропонує залишитись у Вроцлаві на два дні за його рахунок, подивитись на місто. Повідомив, що в Німеччині за дівчатами буде наглядати дружина боса, це офіційний заклад який працює легально.ОСОБА_10 повідомляє, що готова працювати тому, що не має коштів на утримання дитини, проживає сама. Також зазначила, що повідомить інших дівчат, які мають на утриманні дітей та потребують заробітку. Домовились зустрітись наступного дня разом з дівчатами.

10 травня 2018 р. відеозаписом зафіксовано зустріч обвинуваченого ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 . Між ними відбувається розмова в приміщенні кафе у м. Львові.

На запитання дівчат обвинувачений чітко повідомляє умови праці та проживання дівчат в Німеччині. Гарантує, що ніхто не забере їхні паспорти чи гроші, повідомляє, що оплата становить 1000-1500 Євро за тиждень, крім цього оплата більше тарифу залишається у дівчат. Одна з дівчина запитує, чи клієнти будуть вибирати дівчат серед інших, чи потрібно приймати клієнтів за місцем проживання чи їхати з клієнтом. Обвинувачений відповідає, що може бути по різному, якщо ви їдете до клієнта вам надається охорона, дівчина може поїхати з клієнтом в інше місто, але також звертає увагу, що може бути використано «Таємного клієнта» для перевірки роботи дівчат. Зазначає, що українські паспорти ховаєте в сейфі, а використовуєте польські (підроблені) також входять послуги лікарів. Додаткові сексуальні послуги чи груповий секс здійснюється за бажанням дівчини. Дівчина може відмовитись обслуговувати клієнта, якщо він п`яний або з інших причин.

Одна з дівчат повідомляє, що у неї двоє маленьких дітей і при необхідності їй можливо буде необхідно полетіти в України. Обвинувачений відповідає, що це можливо але за власні кошти та про це його потрібно попередити, щоб він все організував.

Інша дівчина повідомляє, що у неї в Україні наявна кредитна заборгованість на суму 5000 дол. США, обвинувач нічого не відповідає з приводу цього.

Обвинувачений розказує умови переїзду та проживання по дорозі. Автобусом доїдуть до Вроцслава де вони ночують, а наступного дня він на автомобілі довезе їх до місця призначення в Німеччині. Всі витрати на проїзд та проживання він оплачує самостійно. Повідомив, що квитки на автобус вже у нього, виїзд завтра у 8:00 год.

В подальшому ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 пішли, а ОСОБА_10 продовжила розмову з обвинуваченим. Він повідомив, що вона в дівчат буде за старшу. ОСОБА_10 сказала, що дівчата не мають коштів, щоб показати при перетині кордону, також повідомила, що у дівчат великі проблеми з грошима, вони дуже вдячні за можливість працювати. Обвинувачений запитав чи вона знайшла ще дівчат, які б бажали заробити. Вона повідомила, що в першу чергу обрала дівчат які мають великі проблеми з грошима та потребують допомоги, одна з дівчат має двох дітей, інша одну дитину та борги. Розповіла також, що сама виховує сина шести років.

Також відеозаписом зафіксовано зустріч обвинуваченого з потерпілими на Львівському автовокзалі 11 травня 2018 р. Після пред`явлення квитків, всі разом сіли в автобус. В салоні автобуса обвинувачений передав ОСОБА_10 кошти, декілька сотень Євро та злоті, для пред`явлення дівчатами при перетині кордону. На території прикордонного пункту пропуску обвинуваченого затримано в салоні автобуса.

Дослідивши наведені вище відеозаписи та протокол, суд вважає, що такими повністю спростовуються пояснення обвинуваченого, щодо ініціювання зустрічей ОСОБА_10 та відсутністю у нього конкретної інформації, щодо умов надання сексуальних послуг на території Німеччини. Вказаними доказами повністю підтверджується, що саме ОСОБА_6 проявляв активну позицію, щодо переконання дівчат та їх схиляння до згоди на його пропозицію. Обвинувачений впевнено та детально описує місце та умови роботи пов`язаної з сексуальною експлуатацією дівчат, чітко вказує порядок доїзду та вживає заходів для його організації.

Дослідивши вказані протоколи про хід проведення НСРД та про результати контролю за вчиненням злочину суд вважає, що підстави для задоволення клопотання захисників про визнання цих протоколів недопустимими доказами відсутні з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В судовому засіданні з`ясовано, що вказані негласні слідчі дії та контроль за вчиненням злочину проведено при наявності необхідних дозволів наданих ухвалами слідчих суддів апеляційного суду Львівської області від 7 травня 2018 р. та 10 травня 2018 р. (том 1, а.с. 113,122 ) та в порядку виконання постанови прокурора.

Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.05.2018 (том 1, а.с. 114-115) підтверджується, що прокурором надано дозвіл на проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, який полягав у створенні спеціальних умов для перевірки намірів щодо вербування та перевезення ОСОБА_10 та інших осіб у Федеративну Республіку Німеччина з метою подальшої експлуатації у сфері надання сексуальних послуг. Як вбачається із постанови така мала визначені рамки, а саме заборону провокування особи на вчинення злочину та залучення осіб до конфіденційного співробітництва.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 246 КПК України проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи. За рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть залучатися також інші особи.

Виконання вказаної постанови доручено слідчому СУ ГУ НП у Львівській областиі ОСОБА_19 , який в свою чергу надав доручення на проведення негласних слідчих дій оперативному підрозділу УБЗПТЛ ГУНП у Львіській області, що підтвердив в судовому засіданні.

В зв`язку з чим оперативні працівники підрозділу УБЗПТЛ ГУНП у Львіській області були уповноважені на складання протоколів про хід проведення негласних слідчих дій. А протокол про результати здійснення контролю за вчиненням злочину від 12 червня 2018 р. складено самим слідчим ОСОБА_19 (том 1, а.с. 159) у відповідності до вимог ч. 4 ст. 271 КПК України.

Також наявною в матеріалах справи копією диплома магістра підтверджуються покази свідка ОСОБА_23 про наявність у неї необхідної освіти для здійснення перекладу (том 1, а.с. 147).

Крім цього, слід врахувати висновки зроблені в рішенні Верховного Суду, від 08.07.2020 (справа №373/2562/15-к), який зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Судам слід звернути увагу на те, що кримінальне процесуальне законодавство містить критерії, за якими порушення встановленого КПК порядку проведення окремих слідчих дій є істотним і призводить до визнання доказів недопустимими (ч.2,3 ст.87 КПК України). Таким чином, при визнанні того чи іншого доказу недопустимим суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу».

В своєму клопотанні сторона захисту не вказує на конкретні норми ст.87 КПК України, які на їх думку є порушеними з метою визнання таких можливих порушень істотними та, як наслідок, визнання доказів недопустимими.

Враховуючи наведене, на думку суду, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили, що вказані докази отриманні слідством внаслідок істотного порушення прав та свобод людини в зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисників слід відмовити.

Крім цього, вина ОСОБА_6 підтверджується іншими письмовими доказами, які долучено до матеріалів справи.

Зокрема протоколом затримання ОСОБА_6 та відеозаписом даної процесуальної дії (том 1, а.с. 148-151) з яких вбачається, що такий був затриманий разом із потерпілими в Міжнародному автомобільному пункті пропуску «Шегині» під час перетину Украно-Польсого кордону 11 травня 2018 р. Під час затримання в обвинуваченого було вилучено мобільний телефон «Huawei» з сім-картою польського оператора мобільного зв`язку «Orange» з номером НОМЕР_1 .

Протоколом огляду вилученого у ОСОБА_6 телефону «Huawei» з сім-картою № НОМЕР_1 , з якого вбачається, що в телефонній книжці такого міститься запис абонента « ОСОБА_24 » із номером телефону НОМЕР_2 .

З протоколу огляду телефону ОСОБА_10 з встановленою сім-картою № НОМЕР_2 . вбачається, що такий містить переписку у месенджері «Вайбер» між нею та абонентом на ім`я « ОСОБА_25 » з номером телефону НОМЕР_1 , який співпадає із номером зазначеним у вказаному вище протоколі огляду мобільного телефону вилученого у обвинуваченого. Оглядом телефону встановлено, що саме ОСОБА_6 ініціював спілкування із потерпілою, домовлявся про зустріч. При цьому, 09.05.2018, тобто на наступний день після зустрічі у «Форумі» ОСОБА_6 запитується у потерпілої чи має вона фото дівчат. Також, ще 09.05.2018, тобто напередодні зустрічі із дівчатами ОСОБА_6 у повідомленні ОСОБА_10 пише, що він скасував літак і поїде разом із дівчатами до Вроцлава, а потім до Німеччини. В подальшому, надсилає потерпілій фото із купленими квитками на автобус зі Львова до Вроцлава та здійснює іншу переписку з приводу зустрічей із дівчатами та виїзду за кордон.

В матеріалах справи наявний оригінал міжнародного автобусного квитка на здійснення поїздки за маршрутом Львів - Вроцлав виданий на ім`я ОСОБА_26 та ще чотирьох осіб (том 1, а.с.132 )

Наведеними доказами доведено, що саме обвинувачений ініціював та організовував переміщення дівчат з України в Німеччину.

Приймаючи рішення про наявність складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та правильність кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує наступні обставини.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 149 КК України, а саме вербуванні та переміщенні з метою експлуатації декількох осіб з використанням їх уразливого стану вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони вказаного злочинну є мета у виді експлуатації, об`єктивна сторона характеризується вербуванням та переміщенням з використанням уразливого стану потерпілих.
Згідно з ч. 1 примітки до ст.149 КК України під експлуатацією необхідно розуміти всі форми сексуальної експлуатації.

Із досліджених судом матеріалів НСРД та пояснень потерпілих вбачається, що обвинувачений вживав всіх заходів для переконання, заохочення потерпілих, щодо прийняття його пропозиції про виїзд за кордон для подальшого виконання роботи пов`язаної виключно з наданням сексуальних послуг, а отже здійснював вербування. І саме з цією метою ОСОБА_6 в повній мірі забезпечував переміщення потерпілих шляхом придбання їм квитків на автобус, наданням коштів для перетину кордону та гарантією здійснення всіх інших оплат пов`язаних з забезпеченням доставки потерпілих до майбутнього місця праці. Необхідно враховувати те, що закон не вимагає, щоб конкретна кінцева мета була досягнута, досить того, щоб обвинувачений усвідомлював цю мету та діяв заради її досягнення.

Частина 2 примітки до ст. 149 КК України передбачає, що під уразливим станом особи слід розуміти зокрема збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин.

Наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також наявними в матеріалах справи документами, щодо наявності в них на утриманні дітей та боргових зобов`язань, на думку суду підтверджується уразливий стан останніх, викликаний збігом важких особистих обставин пов`язаних з відсутністю постійного місця праці та проживання, а також наявністю у ОСОБА_12 та ОСОБА_10 обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей.

Дослідженими судом матеріалами НСРД в повній мірі підтверджується факт обізнаності обвинуваченого, що важкого матеріального становища вказаних потерпілих, оскільки такі неодноразово наголошували, що погоджуються на пропозицію роботи за кордоном виключно в наслідок відсутності можливості забезпечити належний рівень проживання собі та членам родини на території України.

На думку суду, наданий стороною захисту висновок спеціаліста № 06/К від 13 березня 2020 р., жодним чином не спростовує наведені вище аргументи, щодо наявності уразливого стану потерпілих. Даний висновок лише надає тлумачення терміну «уразливим стан» при цьому обмежуючись визначенням такого стану зумовленого лише фізичними чи психічними властивостями особи. Жодного аналізу обставин даного кримінального провадження та індивідуальних особливостей осіб потерпілих, їх особистих, сімейних або інших обставин такий висновок не містить.

Також, слід зазначити, що у відповідності із п.«Б» ст.4 Конвенції Ради Європи «Про заходи щодо протидії торгівлі людьми», яка ратифікована Україною 21.09.2010 року згода людини на її подальшу експлуатацію, отримана внаслідок використання уразливого стану особи, не виключає кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи наведені вище докази суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України доведена повністю. Оскільки, як випливає з викладених вище фактів, він вчинив вербування та переміщення з метою сексуальної експлуатації потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з використанням їх уразливого стану.
Однак, суд вважає, що обвинуваченого слід виправдати по епізоду пов`язаному з потерпілою ОСОБА_16 .

У відповідності до вимог ч.3 ст. 373 КПК України визначено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 категорично заперечила факт наявності у неї сімейних, майнових чи будь-яких інших проблем, у період спілкування з обвинуваченим. А саме повідомила, що вона являється матеріально забезпеченою особою, не має жодних проблем з працевлаштуванням, отримує регулярні доходи, та в повній мірі може забезпечити себе та своїх дітей. На пропозицію обвинуваченого погодилась виключно з метою додаткового заробітку без наявності гострої необхідності у цьому. В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б самостійно підтверджували даний факт та спростовували покази потерпілої.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу злочину передбаченого ст. 149 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , по відношенню до потерпілої ОСОБА_16 відсутній, що виключає кримінальну караність даного діяння та є підставою для виправдання обвинуваченого в цій частині.

Також на думку суду, в ході судового розгляд,у не підтверджено належними та допустимими доказами, факт скоєння обвинуваченим даного злочину за попередньою змовою групою осіб.

Згідно вимог ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.( ч. 2 ст. 28 КК України)

Жодних доказів, які б підтверджували, що існують інші особи з якими обвинувачений вступив в злочинну змову та умислом яких охоплюється вербування та переміщення потерпілих з метою їх сексуальної експлуатації з використанням їх уразливого стану, суду не представлено. Вважати такими співучасниками, осіб які офіційно та легально займаються підприємницькою діяльністю пов`язаною з наданням інтимних послуг на території Німеччини, на думку суду немає підстав.

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що з обвинувачення ОСОБА_6 слід виключити кваліфікуючу ознаку вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особа обвинуваченого та пояснення потерпілих.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують, покарання обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлені.
Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має зареєстроване місце проживання та постійне місце праці де характеризується позитивно. Обвинувачений має на утриманні малолітнього сина 2013 р.н. та доньку 2003 р.н., яка за станом здоров`я потребує систематичного лікування та постійного догляду батьків. Також ОСОБА_6 опікується власною дружиною, яка безтерміново визнана інвалідом 1-ї групи по зору.
Призначаючи покарання, судом також враховуються пояснення самого обвинуваченого, який хоч і частково визнає себе винним, але стверджує, що дуже шкодує та поросить вибачення за скоєне. А також пояснення потерпілих, які зазначили, що до обвинуваченого не мають жодних претензій, такий не застосовував, щодо них жодного примусу чи агресії.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що характеризують особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначаючи покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 149 КК України, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання з встановленням випробувального терміну у відповідності з вимогами ст. 75 КК України.
Додаткове покарання у виді конфіскації майна, передбачене ч. 2 ст. 149 КК України,не підлягає застосуванню до обвинуваченого, у відповідності до вимог ст. 77 КК України, яка містить вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у разі звільнення особи від відбування покарання з випробовуванням. Призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна не передбачено. Також, згідно роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", конфіскація майна не може бути призначена як додаткове покарання у разі звільнення особи від відбування покарання з випробовуванням.

З врахуванням того, що судом призначається покарання обвинуваченим без конфіскації майна, слід скасувати арешт майна обвинуваченого, що накладено в ході досудового розслідування та повернути таке ОСОБА_6 .

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення ОСОБА_6 в період з 11.05.2018 р. по 14.05.218 р. (включно) необхідно зарахувати у строк покарання.

На підставі вимог ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.
Керуючись ст.ст.299, 323, 324 КПК України, ст.75, 76, ч.2 ст. 149 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Попереднє ув`язнення ОСОБА_6 в період з 11.05.2018 р. по 14.05.218 р. (включно) зарахувати у строк покарання з розрахунку день за день.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно вимог ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк іспитового терміну ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Сьлюсажа ОСОБА_27 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим в частині обвинувачення за ч.2 ст. 149 КК України по епізоду пов`язаному з потерпілою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - заставу.

Після вступу вироку в законну силу, внесені в якості застави на рахунок ТУ ДСА у Львівській області, кошти в сумі 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень (квитанція № ПН1584, від 14 травня 2018 р.) повернути заставодавцю - ОСОБА_7 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21.05.2018 року по справі № 461/3459/18 арешт на майно, яке було вилучене у Сьлюсажа Войцеха Роберта під час затримання останньої у порядку ст. 208 КПК України, а саме на мобільний телефон Huawei» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Orange» з номером НОМЕР_1 .

Речові докази - DVD диски та картки пам`яті з відеозаписами НСРД, залишити при справі.
Речовий доказ - мобільний телефон «Huawei» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Orange» з номером НОМЕР_1 повернути Сьлюсажу ОСОБА_28 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3