Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2650/22
Провадження №1-кп/523/1104/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18.02.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000197 від 04.02.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого 19.01.2018р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 5р. 6міс. позбавлення волі, звільнився 09.07.2021р. по відбуттю покарання,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених органами дізнання (досудового розслідування) наступних обставин.

09.07.2021р., ОСОБА_4 звільнився з місць позбавлення волі та відповідно 01.07.2021р. ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області відносно останнього встановлений адміністративний нагляд терміном 24 місяці, згідно п. «б» ст.ст.3,6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», з обмеженнями, передбаченими спільним наказом ДДУПВП та МВС України від 04.11.2003р. №1303/203 «Про затвердження Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі»: заборона виходу з квартири (будинку) в нічний час з 22год. вечора до 06год. ранку наступного дня; заборона перебування в кафе, барах, ресторанах та інших місцях торгівлі спиртними напоями на розлив; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу органу Національної поліції України; реєстрація в органах Національної поліції України 2 рази на місяць.

12.07.2021р., ОСОБА_4 поставлений на профілактичний облік в відділі поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області як раніше судима особа, відносно якої встановлено адміністративний нагляд та останньому роз`яснено обмеження, встановлені ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2021р., а також наслідки її невиконання.

Крім того, ОСОБА_4 під особистий підпис роз`яснено обмеження та обов`язки, встановлені ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавленні волі» та він попереджений про відповідальність, передбачену за порушення вказаних правил адміністративного нагляду, про що наявний відповідний підпис у матеріалах справи останнього.

10.01.2022р., приблизно о 23год 00хв., в ході здійснення адміністративного нагляду, дільничними офіцерами при відвідуванні місця проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 , останній був відсутній за вищевказаною адресом, тим самим порушивши встановлені йому обмеження адміністративного нагляду.

Крім того, 04.01.2022р. та 01.02.2022р., ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до відділу поліції у відповідності до встановлених обмежень адміністративного нагляду.

Окрім того, з січня 2022р., ОСОБА_4 самовільно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив вищевказане місце свого проживання та припинив мешкати за вказаним адресом, про що, не повідомив співробітників поліції, які здійснюють нагляд, тим самим, без поважних причин,

порушив обов`язки, передбачені п. «в» ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000197, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 11.02.2022р., останній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, а також згідний із встановленими органами досудового розслідування обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Прічімлеєву роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прічімлеєв згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_5 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 є особою раніше судимою, скоїв нове кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, маючий місце реєстрації, не працюючий, не одружений.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який є особою раніше судимою, скоїв нове кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, маючого місце реєстрації, не працюючого, не одруженого, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді арешту.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ст.395 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді арешту за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.373-374, 382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 місяця.

Запобіжний захід після набрання вироку законної сили обрати відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання останньому обчислювати з моменту взяття його під варту. Виконання вироку в цій частині покласти на СД відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1