Справа № 283/3021/21
Провадження №1-кп/283/275/2021
У Х В А Л А
09 грудня 2021 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , провівши у режимі відеоконференції підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 27.09.2021 за №0000129, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.11.2021 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000129 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 289 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці до 11 грудня 2021 року.
Ухвалою від 03.12.2021 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Прокурором ОСОБА_3 09.12.2021 подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилення обвинуваченого від суду; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор зауважує, що запобігти вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

Потерпілі, а також представник потерпілого ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою. Зокрема, представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 зауважила, що з огляду на доводи прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 становить підвищену суспільну небезпеку, а тому з метою забезпечення безпеки потерпілим та запобіганню вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим, з тих підстав, що доводи прокурора про вчинення ОСОБА_4 інших правопорушень нічим не підтверджені, вироків, які б набрали законної сили про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності нема, а тому ОСОБА_4 є не судимим, обвинувачений має постійне місце проживання, тобто є соціально сталим громадянином, а тому застосовувати до ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні проступку, нетяжкого та тяжкого злочинів, виняткового запобіжного заходу немає підстав. Захисник просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Розглянувши клопотання, яке прокурором в судовому засіданні підтримане, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також нетяжкого та тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до чотирьох років та до восьми років відповідно, він не допитаний з приводу обвинувачення.

ОСОБА_4 не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень за короткий проміжок часу, зокрема, й відносно своїх батьків, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та підтверджує наявність ризику продовження злочинної діяльності.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
При цьому, обвинуваченому може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення та розмір майнової шкоди, завданої правопорушенням у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що він не працює, однак обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000129 строк запобіжного заходу - тримання під вартою на шістдесят днів, до 06 лютого 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 71370 (сімдесят одна тисяча триста сімдесят) гривень.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок (одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області код за МФО 820172 в ДКС України м. Київ р/р UA0000277 ) коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та обвинувачений підлягає звільненню з-під варти негайно та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України під зобов`язання ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, а також повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту її вручення.
Суддя ОСОБА_1