Справа №585/1717/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/701/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання у порядку ст. 152 КВК України та ст. 80 КК України, відмовлено,-

ВСТАНОВИЛА
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням в якому просив визнати за можливе застосування щодо нього давності, та звільнити його від відбування покарання за вирком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, постановленого без дотримання норм матеріального права і істотними порушеннями вимог КПК - у зв`язку з закінченням строку давності його виконання, станом на 15.02.2020 року; ухвалу виконати негайно після її оголошення.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_6 вказав, що упродовж відбування довічного позбавлення волі законодавством установлені конкретні часові показники, сплив яких змінює правовий статус засудженого до цього покарання, починаючи з поліпшення умов утримання і до можливості зміни виду покарання, або звільнення від його відбування. Щодо нього особисто, на підставі ч.5 ст. 80 та п.5 ч.І ст. 80 КК України, суд може: - визнати за можливе застосування давності, та звільнити його від відбування покарання, а в разі якщо суд визнає за неможливе застосування давності, то законодавець гарантує - зміну виду покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі, та у випадку з його вироком від 11.10.2004 року, він - автоматично переноситься до п.5 ч.І ст. 80 КК України, де звільнення, є обов`язковим, а оскільки щодо нього незаконно продовжує виконуватися покарання у виді довічного позбавлення волі, то ст. 80 КК України - не застосована. Вважав, що окрім закінчення перебігу строку давності виконання вироку, він безумовно відбув вже мінімальний строк довічного позбавлення волі - 15 років і 1 місяць і навіть більше. Очевидна незаконність вироку Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року: вступна його частина, містить у собі неіснуючу судимість за вироком Охтирського міського суду Сумської області від 15.12.1988 року за ч.І ст. 196 КК України 1960 року. Насправді ж він був засуджений за ч.І ст. 196-1 КК України 1960 р. та відповідно підпункту г) пункту 1 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» КК України, ч.З ст. 88 КК України ця судимість декриміналізована, а він вважається не судимим. Мотивувальна частина містить всупереч забороні частин 3,4 ст. 676 КК України - дві обтяжуючі обставини; - рецидив злочину негативна характеристика - резолютивна частина цього вироку, містить у собі - не припинену, обрану безстроково міру запобіжного заходу - тримання під вартою.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання у порядку ст. 152 КВК України та ст. 80 КК України, відмовлено, з тих підстав, що у даному випадку зміст клопотання та досліджені судом докази не свідчать про те, що закінчився строк давності виконання вироку суду, яким ОСОБА_6 засуджений до довічного позбавлення волі. Натомість, встановлено що вирок суду виконується, оскільки саме на його виконання ОСОБА_6 відбуває покарання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказував, що з 15.02.2020 року він незаконно утримується в статусі засудженого до довічного позбавлення волі, що на його думку суперечить вимогам ч. 5 ст. 80 КК України, ст. 61 Конституції України

Засуджений ОСОБА_6 звертав увагу на те, що суд повинен забезпечити участь захисника, а не його присутність.

Також апелянт наголошував на тому, що суд упереджено ставиться до нього, як до людини, судовий розгляд було проведено без його участі, чим порушено його конституційні права, що відповідно до ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 просив оскаржувану ухвалу скасувати та поновити нову ухвалу, якою повернути матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд у новому складі суду, з дотриманням ст. 9 КПК України.

Оскільки до початку апеляційного розгляду від всіх учасників провадження, які є належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без їх участі, тому колегія суддів вважає за можливе ухвалити судове рішення без участі учасників судового розгляду, та без фіксування технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст. 405 КПК.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням в якому просив визнати за можливе застосування щодо нього давності, та звільнити його від відбування покарання за вирком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року, постановленого без дотримання норм матеріального права і істотними порушеннями вимог КПК - у зв`язку з закінченням строку давності його виконання, станом на 15.02.2020 року; ухвалу виконати негайно після її оголошення.

У відповідності до вимог ч.ч. 3, 5, 6 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Разом з тим, як слідує з матеріалів провадження та самого змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не дотримався вимог зазначеного закону.

Так, як слідує зі змісту клопотання з яким засуджений звертався до суду першої інстанції він прямо вказував, що у розгляді даного клопотання бажає брати особисту участь безпосередньо в залі суду і на дистанційний розгляд згоди не давав.

Однак, суд першої інстанції призначаючи судові засідання по розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , не зважаючи на наявну в справі заяву засудженого, його етапування із СІЗО м.Суми до Роменського міскрайонного суду, для участі в судовому засіданні, не організовував.

Крім того, в матеріалах провадження також наявна письмова заяви засудженого ОСОБА_6 адресована головуючому судді даного кримінального провадження (а.с.91) , в якій ОСОБА_6 відмовляється від здійснення судового провадження в режимі відео конференції і бажає 19.02.2021 року бути присутнім в залі судового засідання поряд з адвокатом.

Незважаючи на таку заяву, суд першої інстанції 19.02.2021 року судове засідання призначив в режимі відео конференції, і коли засуджений відмовився брати участь в режимі відео конференції, а присутній в судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 вважав неможливим продовжувати судове засідання без особистої участі засудженого ОСОБА_6 , в приміщенні суду, то суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності засудженого.

Частиною 2 ст.336 КПК України передбачено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства засуджений користується всіма правами обвинуваченого.

Колегія суддів зазначає, що за наведених обставин судом першої інстанції не було дотримано належної процедури судового розгляду, та не була забезпечена безпосередня участь засудженого у судовому засіданні за наявності від нього відповідної заяви про це.

Такі порушення закону допущені судом першої інстанції колегія суддів вважає істотними.

Крім того, колегія суддів вважає, що прийнятим рішенням були порушені загальні засади кримінального провадження, які зазначені у ст. 7 КПК України, зокрема, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ст.ст. 20-22 КПК України).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутністю обвинуваченого.

Згідно ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд в суді першої інстанції, зокрема якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої ст.412 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Роменського міскрайонного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду, що узгоджується з положеннями п.6 ч.1 ст.407 КПК України, а відповідно апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

При новому судовому розгляді заяви засудженого, суду першої інстанції необхідно врахувати вимоги закону щодо дотримання прав засудженого при розгляді його клопотання в судовому засіданні та за результатами розгляду його заяви винести рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. сп. 404, 405, 407,412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4