Справа № 132/3284/21
Ухвала
Іменем України
13.10.2021р. місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Калинівка Вінницької області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на наступне майно: автомобіль марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 09.10.2021р. близько 17:00год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , проїжджаючи ділянку дороги між с. Черепашинці та с.Заливанщина в напрямку останнього населеного пункту, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із телеграфічною опорою, внаслідок чого пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_3 отримав тілесні ушкодження, які встановлюються. Вказаний автомобіль марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак « НОМЕР_1 » був вилучений та поміщений на арешт майданчик ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області. В подальшому, вказаний автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, автомобіль марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак « НОМЕР_1 » є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто речовим доказом, на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення. Для забезпечення кримінального провадження виникла необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, в зв`язку із чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участі слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, згідно якої, просить клопотання розглянути за його відсутності, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засідання підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Власник майна щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_11 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході даного досудового розслідування, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, складеного 09.10.2021р. слідчим СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було вилучено наступне майно: автомобіль марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 09.10.2021р. вказане майно визнано речовим доказом та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 ст. 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

Слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна, а також те, що у разі не накладення арешту на майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що це майно може бути пошкоджене або можуть настати інші наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Одночасно із цим, позбавлення особи права користування майном, а також накладення арешту на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не може бути застосована, оскільки слідчим не доведено обставин, які підтверджують, що незастосування цього заходу відносно вилученого майна, може призвести до будь-яких негативних наслідків.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеної норми процесуального закону, на стадії досудового розслідування, речовий доказ в передбаченому законом порядку може бути переданий володільцеві для зберігання під зберігальну розписку.

Дане питання на стадії досудового розслідування вирішується слідчим, який згідно ч.5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в порядку та строки, передбачені ст.ст.303-304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 09.10.2021р. огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

В частині вимог клопотання слідчого щодо позбавлення особи права користування майном - відмовити.

Роз`яснити власнику транспортного засобу чи його законного володільця, що він не позбавлений можливості в передбаченому законом порядку звернутися до слідчого із відповідним клопотанням про передання йому вилученого майна (транспортного засобу), для зберігання під сохранну розписку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за №0000318.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя