Провадження № 1-кп/643/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2021 року Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003070 від 14.06.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування встановлено, що 06.06.2014 року близько 20:30 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , спровокував словесну сварку з останнім, яка згодом переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, неодноразово наніс ОСОБА_6 удари правою і лівою долонями в ділянку обличчя, а саме - носу, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1306-С/14 від 18.06.2014, ОСОБА_6 , були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на голові, а також закрита тупа травма носу у вигляді багато-осколкового перелому кісток носу з садном в ділянці носу. Пошкодження у вигляді закритої тупої травми носу утворились від ударної дії тупих твердих предметів, за винятком садна, яке утворилось за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 9-12 діб до огляду. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма носу у вигляді багато-осколкового перелому кісток носу з садном в ділянці носу належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1 а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. За ступенем тяжкості синці на голові викликали незначні скороминущі наслідки, «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки з дня вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України минуло більше 5 років.

Захисник обвинуваченого підтримав вищевказане клопотання.
Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, яке було вчинене 06.06.2014 року.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно з нормами ст. 12 КК (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до положень ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину); протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

В даному випадку після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища ОСОБА_5 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, суд перевіривши передбачені ст. 49 КК підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності, встановив факт умисного вчинення ОСОБА_5 дій, спрямованих на ухилення від суду, оскільки останній оголошувався у розшук та дійшов висновку про необхідність звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України минуло понад п`ять років.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 217, 284, 286 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за № 0003070 від 14.06.2014 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст.125 КК України - закрити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1