Справа № 283/2070/21
провадження №1-кс/283/628/2021
У Х В А Л А
07 вересня 2021 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині
клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №000192 від 04.08.2021 року,
ВСТАНОВИВ:
30.08.2021 року представник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив, що 06 серпня 2021 року Малинським районним судом Житомирської області накладено арешт на автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 . Орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення експертиз та проведення необхідних слідчих дій, а тому потреба в арешті відпала, у зв`язку з чим просить скасувати арешт.
Представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Начальник СВ Малинського ВП в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, заперечень щодо клопотання суду не надав.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний, що передбачено ст. 2 КПК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 21 КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.
Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.
Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
Слідчий суддя прийшов до висновку, що на момент розгляду клопотання потреба в арешті автомобіля в частині позбавлення права на його користування відпала, а тому вимога щодо скасування арешту підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 173, 174 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про скасування арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині позбавлення права на користування автомобілем марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 06.08.2021 року по справі №283/2070/21.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя