Справа № 490/6310/21
н/п 1-кп/490/572/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Лучисте м. Алушта АР Крим, національність - українець, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу за контрактом на посаді механіка водія 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3
ОСОБА_3 07.11.2017 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2018 №121 військовослужбовець строкової служби ОСОБА_3 , який прибув із військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 для подальшого проходження строкової військової служби призначений на посаду водія 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу частини та постановлений на всі види забезпечення.
10.08.2018 громадянин ОСОБА_3 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах рядового та сержантського складу, строком на 3(три) роки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №178 від 13.08.2018 ОСОБА_3 , військовослужбовця строкової військової служби, що уклав контракт про проходження військової служби, призначено на посаду механіка-водія 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Так, о 08 год. 30 хв. 26.02.2020 матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді механіка-водія 1 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_2 , всупереч вищевказаних вимог закону, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та незаконно перебував поза її межами за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до військової частини
НОМЕР_4 год. 00 хв. 28.07.2021 ОСОБА_3 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві та заявив про себе як про дійсного військовослужбовця військової служби за контрактом та вчинений ним злочин.
Таким чином, матрос ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, що полягає у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту ОСОБА_3 суду показав, що дійсно не з`явився вчасно на службу та перебував поза межами військової частини, у скоєному розкаюється, просив мінімальне покарання.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на психіатричному та наркологічному обліку не знаходиться, за службовою характеристикою зарекомендував себе з позитивного боку, як працьовитий та сумлінний військовослужбовець, випадків порушення військової дисципліни не мав, раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує з`явлення обвинуваченого із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді органу з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, враховуючи його спосіб життя, історію правопорушень - виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку направити до уповноваженого органу з питань пробації за місцем постійного місця проживання ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_1