Справа № 638/7227/21
Провадження № 1-кп/638/1232/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0004421 від 01.11.2019 з обвинувальним актом у відношенні :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харкові, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, не військовозобов`язаного, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, запобіжний захід не обирався, судовий розгляд призначено ухвалою від 18.05.2021, -
за участю прокурора ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

17.05.2021 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження №0004421 від 01.11.2019 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.
Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення в тому, що він 28 жовтня 2019 року, близько 13 години 20 хвилин знаходився поблизу будинку № 48 розташованого по пр-ту Науки у Шевченківському районі м. Харкова, де побачив автомобіль марки «Citroen с4 Grand Picasso», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування потерпілого ОСОБА_7 , який змінюючи рух транспортного засобу з проспекту Науки на другорядну дорогу, зробив зауваження ОСОБА_3 , який заважав проїзду автомобіля, на яке останній відреагував агресивно та плюнув у відчинене вікно автомобіля, після чого потерпілий продовжив рух на своєму автомобілі.
Після чого, використовуючи вказану конфліктну ситуацію, як незначний привід, маючи раптово виниклий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_3 попрямував вслід потерпілому та почав викрикувати грубу нецензурну лайку у його адресу, тим самим продовжував провокувати конфлікт.
Через декілька метрів потерпілий ОСОБА_7 зупинив свій автомобіль та вийшов з салону.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю ОСОБА_3 підійшов до потерпілого та одразу ж наніс йому два удари кулаком лівої руки по голові, а саме у скроню справа та праве вухо, чим спричинив ОСОБА_7 садна на задній поверхні правої вушної раковини у ділянці завитку, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень».
Після чого, ОСОБА_3 не реагуючи на спроби потерпілого припинити конфлікт, та зауваження сторонніх осіб, перебуваючи на вулиці біля автомобіля потерпілого, що є громадським місцем, всупереч вставленим у суспільстві моральним засадам, звичаям, традиціям, етичним правилам поведінки у суспільстві, порушуючи громадський порядок та спокій громадян, та незважаючи на те, що в салоні вищевказаного автомобіля знаходились двоє малолітніх дітей потерпілого, руками розбив спочатку лобове скло, а потім скло правої задньої двері, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 31570 гривен 09 копійок.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про закриття кримінального провадженні, посилаючись на те, що останнім днем строку досудового розслідування є 26.01.2020, між тим, як обвинувальний акт було направлено прокурором до суду лише 17.05.2021 то б то поза межами строку досудового розслідування. Будь яких даних, щодо повідомлення ОСОБА_3 про завершення досудового розслідування, у спосіб передбачений приписами КПК України, матеріали кримінального провадження не містять, наступне оголошення ОСОБА_3 у розшук, подальша передача матеріалів кримінального провадження до органу дізнання та наступні процесуальні дії виконані у непередбачений приписами КПК України спосіб, поза межами строку досудового розслідування, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, зазначивши, що воно не відповідає приписам КПК України, так як звернення до суду з обвинувальним актом відбулось у межах строків досудового розслідування. При цьому наголошувала на тому, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які передували оголошенню ОСОБА_3 в розшук, а саме : щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про виклик до слідчого, також відсутні матеріали щодо примусового приводу ОСОБА_3 до органу досудового розслідування. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відсутній також протокол про надання доступу до матеріалів ( додаткових матеріалів ) досудового розслідування.
Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, зазначивши, що воно не відповідає приписам КПК України, просив в його задоволенні відмовити з підстав на які посилається прокурор.

Суд заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, вважає клопотання захисника та обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Крім того, приписами п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з частиною 5 статті 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 7 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.
Згідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Приписами ч. 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження, зобов`язані ( мають право ) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.
Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 284 КПК України було доповнено пунктом 10, відповідно до якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін ( з 16.03.2018 ).
Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою ЄСПЛ.
Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71).
Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18).
При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).
В інтерпретації ж до чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями статті 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 КПК України), його захиснику, законному представнику.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).
Судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду ( ухвала Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020 та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020 у справі № 991/6516/20).
У судовому засіданні з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01 листопада 2019 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ) до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004421 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі письмової заяви потерпілого, яка містила дані про вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.

26 листопада 2019 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, а 03 липня 2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.
Таким чином, враховуючи приписи п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0004421 від 01.11.2019 мав сплинути 26 січня 2020 року.
Крім того, у судовому засіданні з пояснень учасників судового провадження та досліджених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що досудове розслідування після повідомлення про підозру ОСОБА_3 станом на 26.01.2020 не зупинялося, строк досудового розслідування у встановленому законом порядку не продовжувався. Зазначена інформація відсутня також у долученому до обвинувального акту Реєстрі матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні.
17 грудня 2019 року прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ( на теперішній час Шевченківська окружна прокуратура м. Харкова ) ОСОБА_8 було доручено ст. слідчому СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ) ОСОБА_9 повідомити підозрюваного ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування.

17 грудня 2019 року ст. слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ) ОСОБА_9 підозрюваному ОСОБА_3 , відповідно до приписів ст. 290 КПК України, було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, про що свідчить досліджене у судовому засіданні відповідне письмове повідомлення прокурора.
При цьому, суд звертає увагу на те, що письмове повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, не містить даних на підтвердження здійснення слідчим повідомлення ОСОБА_3 , зазначене в повідомленні слідчим про відмову ОСОБА_3 вчинити підпис в повідомленні, об`єктивними доказами не підтверджується, посилання на наявність відповідних понятих, судом не приймається до уваги, так як зазначені лише прізвища, ім`я та по батькові останніх, без зазначення їх адрес мешкання, що унеможливлює ідентифікації вказаних осіб.
Судом також не приймаються до уваги надані прокурором повістки про виклик ОСОБА_3 до органу досудового розслідування з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а саме 18.12.2019, 19.12.2019, 20.12.2019, 23.12.2019, так як вони не містять підтверджень їх отримання безпосередньо ОСОБА_3 , а також даних, щодо їх направлень у визначений приписами КПК України спосіб.
Крім того, суду стороною обвинувачення надано повідомлення ст. слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ) ОСОБА_9 захиснику ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_6 від 02.01.2020 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в строк до 15.01.2020 ( дата поштового відправлення 08.01.2020, дата отримання захисником ОСОБА_6 23.01.2020 ), яке не співпадає з датою первісного повідомлення підозрюваного ОСОБА_3 ( 17.12.2019 ), що в свою чергу унеможливлює визначення дати завершення досудового розслідування.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.03.2020 в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ) ОСОБА_9 про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування було відмовлено. При цьому, підставою для відмови у задоволенні зазначеного клопотання слідчого в ухвалі слідчого судді зазначено, що органом досудового розслідування стороні захисту не забезпечено належних умов для реалізації права на доступ до матеріалів досудового розслідування, зокрема своєчасно та належним чином не повідомлено про можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
02 липня 2020 року постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ( на теперішній час Шевченківська окружна прокуратура м. Харкова ) ОСОБА_8 було змінено порядок досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженні та визначено орган, який буде здійснювати подальше досудове розслідування в формі дізнання по вказаному кримінальному провадженні, а саме СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ).
Підставою прийняття зазначеного рішення прокурором є приписи п. 2 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, відповідно до яких у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом (01.07.2020) особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене ч. 2 ст. 283 КПК України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 КПК України, тим органом, що здійснював досудове розслідування.
Таким чином, вказаною постановою прокурора визначено, що по зазначеному кримінальному провадженню здійснювалось подальше досудове розслідування в формі дізнання, під час якого були прийняті слідчим та прокурором процесуальні рішення поза строком досудового розслідування.
03 липня 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ) ОСОБА_11 було складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_3 , а саме про вчинення кримінального правопорушення кримінального поступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, яке останньому вручено не було, а направлено поштово кур`єрською доставкою за адресою місця мешкання ОСОБА_3 та залишено у поштової скриньці, що судом розцінюється, як неналежне вручення підозрюваному повідомлення щодо зміни підозри.
03 липня 2020 року постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ( на теперішній час Шевченківська окружна прокуратура м. Харкова ) ОСОБА_8 було продовжено строки досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було продовжено до 20 діб.
При цьому зазначена постанова прокурора не містить посилання з якого часу слідчому необхідно відраховувати строк досудового розслідування у формі дізнання, з метою визначення кінцевого строку.
13 липня 2020 року постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Х/О ( на теперішній час ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ) ОСОБА_11 у відношенні ОСОБА_3 було оголошено розшук, так як думку слідчого останній ухиляється від слідства та його місцезнаходження невідоме, досудове розслідування по кримінальному провадженні було зупинено до розшуку підозрюваного.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 наголошували на тому, що уповноваженим слідчим ОСОБА_3 для проведення слідчих та процесуальних дій до органу досудового розслідування, у спосіб передбачений приписами КПК України, не викликався, щодо необхідності прибуття до органу досудового розслідування, а також щодо наступного розшуку, підозрюваному та захистку відомо не було. А тому, сторона захисту вважає, що розшук ОСОБА_3 та наступне зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженні були здійснені слідчим з рубим порушення приписів КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 також наголошувала на тому, що матеріали кримінального провадження не містять даних щодо виклику слідчим ОСОБА_3 у встановлено КПК України порядку, а також даних щодо отримання ним таких викликів. Крім того прокурор зазначила, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо примусового приводу ОСОБА_3 до органу досудового розслідування.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини оголошення розшуку ОСОБА_3 , які не заперечувались учасниками кримінального провадження, суд вважає, що передбачені приписами КПК України підстави для оголошення розшуку ОСОБА_3 та зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню, на час прийняття слідчим процесуального рішення були відсутні, тому вказана постанова слідчого була постановлена грубим порушенням приписів КПК України, так як матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних даних на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від явки до органу досудового розслідування та його переховування, а тому судом до уваги не приймається та не вважається такою, яка відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, є підставою для не включення строку із дня її винесення до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, в строк досудового розслідування.

07 травня 2021 року постановою дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Х/О ОСОБА_12 було відновлено досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженні та в цей же день ОСОБА_3 письмово було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.

При таких обставина, часовий проміжок з 13 липня 2020 року по 07 травня 2021 року, з урахуванням вищевикладених обставин та приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, підлягає включенню у строк досудового розслідування.
14 травня 2021 року прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_13 підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику, відповідно до приписів ч. 5 ст. 301 КПК України, були вручені копії матеріалів кримінального провадження.

Обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 складений та підписаний прокурором 14 травня 2021 року, був направлений та надійшов до Дзержинського райсуду м. Харкова 17 травня 2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, що також свідчить про очевидне порушення уповноваженими особами органу досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства України.
За викладених обставин, враховуючи, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 , відповідно до приписів ст. 12 КК України, не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а є кримінальним проступком, суд вважає, що зазначеному кримінальному провадженню, підлягають застосуванню приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.
Як вже зазначалось судом, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
З огляду на положення статті 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК України щодо розумних строків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід вважати таким, що не набув процесуального статусу обвинуваченого (підсудного).
При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому положеннями КПК України.
Стосовно прийняття рішення про закриття кримінального провадження, з підстав передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, не на стадії підготовчого провадження, а на стадії судового розгляду, суд зазначає наступне.

Підготовче провадження є своєрідним процесуальним фільтром між досудовим провадженням і судовим розглядом, одним із завдань якого є перевірка відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора, зокрема перевірці підлягає не лише дотримання прокурором приписів, передбачених ст.ст. 291-293 КПК України, а й виконання ним приписів ст. 219 КПК України.
Суд наголошує на тому, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження, з підстав передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, відповідає загальним вимогам КПК України, так як чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь якої стадії процесу ( до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті ).
Крім того, суд зазначає, що здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження, відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, становить істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
При таких обставинах, суд вважає клопотання сторони захисту таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, таким що підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Заявлений представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_14 , в інтересах потерпілого цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 31570 гривен 09 копійок, моральної шкоди в розмірі 20000 гривен, відповідно до приписів ч. 7 ст. 128 КПК України підлягає залишенню без розгляду.
Вказаний цивільний позов цивільний позивач ОСОБА_7 має право пред`явити в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 26, 28, 110, 113, 115, 219, 284-290, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття провадження по кримінальному провадженні №0004421 від 01.11.2019, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, - задовольнити.
Кримінальне провадження №0004421 від 01.11.2019, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_14 , в інтересах потерпілого до ОСОБА_3 « Про стягнення матеріальної та моральної шкоди », залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу право на його пред`явлення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Ухвала постановлена нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1