Справа № 466/9219/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові в режимі відеоконференцзв`язку заяву адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гришине Первомайського району Автономної Республіки Крим, українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 29 березня 2011 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115, ст. 71 КК України та засуджений на дванадцять років три місяці дванадцять днів позбавлення волі.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 03 лютого 2016 року ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17 грудня 2010 року по 16 червня 2011 року.

Початок терміну відбування покарання 17 грудня 2010 року, закінчення 29 вересня 2022 року.

Захисник ОСОБА_6 звернувся із заявою про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання умовно- достроково. Обгрунтовує заяву тим, що засуджений відбув 3/4 строку призначеного покарання, має дванадцять заохочень, чим довів своє виправлення та перевиховання.

Перевіривши подані матеріали, оглянувши матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», захисника, засудженого ОСОБА_5 в підтримку клопотання, а також висновок прокурора, який просив клопотання задовольнити, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Вивчивши матеріали особової справи, суд встановив, що вироком Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 29 березня 2011 року ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115, ст. 71 КК України та засуджений на дванадцять років три місяці дванадцять днів позбавлення волі. Як вбачається із тексту вироку, засуджений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин після звільнення його умовно-достроково від попереднього покарання.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 03 лютого 2016 року ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 17 грудня 2010 року по 16 червня 2011 року.

Рішенням адміністративної комісії Сокальської виправної колонії №47 від 16 серпня 2016 року ОСОБА_5 визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. ст. 100, 101 КВК України.

Рішенням адміністративної комісії Сокальської виправної колонії №47 від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_5 визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст. 82 КК України.

Рішенням адміністративної комісії Львівської виправної колонії №30 від 12 вересня 2019 року ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст. 81 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.06.2020 р. відмовлено у клопотанні адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія /№30/» та спостережної комісії при Шевченківській районній адміністрації м.Львова у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

За час відбування покарання він чотири рази порушував встановлений порядок відбування покарання та дванадцять разів заохочувався.

Суду не подавались докази міцних соціальних звязків засудженого, наявність житла на неокупованій території України ,переспективи працевлаштування .

Оцінюючи характеризуючі засудженого матеріали в комплексі,суд вважає, що підстав для задоволення заяви про звільнення його умовно-достроково, немає.

Керуючись ст.82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.01.2022.

Суддя ОСОБА_1