Єдиний унікальний номер 185/188/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001098 від 23.12.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Вороніж, РФ, громадянина України, з середньою

спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , на підставі

ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2021 в 15.00 год. ОСОБА_3 знаходився на перехресті вул. Кравченко та вул. Нова в м. Павлограді, Дніпропетровської області, де побачив раніше не знайому ОСОБА_5 , яка йшла в сторону вул. Промислової в м. Павлограді, Дніпропетровської області та у якої із задньої правої кишені штанів було видно її мобільний телефон помаранчевого кольору. У вказаний час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_5 . З цією метою він прослідував за потерпілою до будівлі сьомої медичної частини, що по вул. Новій 1А в м. Павлограді, Дніпропетровської області, а саме до приміщення, що біля стоматологічного кабінету №1. В послідуючому, 23.12.2021 о 15.15 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні холу, біля стоматологічного кабінету №1, будівлі сьомої медичної частини, що по вул. Новій, 1А в м. Павлограді, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , та перебуваючи з переду останньої, ігноруючи волю потерпілої, з корисливих мотивів, з метою наживи, умисно, відкрито, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, усвідомлюючи те, що даний злочин він скоює в умовах очевидності, із корисних спонукань вихопив, шляхом ривку, з рук останньої мобільний телефон марки «Теcno», моделі «Spark 5 Pro» помаранчового кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , вартістю 2591грн., чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 2591грн.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 23.12.2022 о 15.00 він переслідуваючи незнайому жінку, в лікарні по вул. Новій м. Павлоград, вирвав з її рук мобільний телефон, та зник. У скоєному він щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що згодна з показами обвинуваченого ОСОБА_3 . Щодо покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 186 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, на підстаі ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення останнього до того, що сталося, а також те, що потерпіла не наполягає на позбавлення волі у відношенні ОСОБА_3 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 92 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Теcno», моделі «Spark 5 Pro» помаранчового кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , який зберігається в камері зберігання речових доказів при Павлоградському РВП передати за належністю ОСОБА_5 , та скасувати з нього арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2021.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 92 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1