ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1514/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" вересня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26.02.2021 року приблизно о 21 год. 35 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Toyota-Corolla» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Дніпровської Набережної у м. Києві зі сторони вул. Княжий Затон в напрямку з`їзду до просп. Бажана, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на вищевказаному з`їзді, позначеного інформаційними-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху.
В цей час, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, проїзну частину вищевказаного з`їзду справа на ліво, відносно руху автомобіля марки «Toyota-Corolla» н.з. НОМЕР_1 , переходила пішохід ОСОБА_4 .
Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог ПДР України, а саме : п. 1.5 -дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; підпункт «б» п. 2.3 -для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України збоку водія ОСОБА_5 виявились у тому, що він, рухаючись по проїзній частині вулиці Дніпровської Набережної в напрямку з`їзду до просп. Бажана у м. Києві, будучи заздалегідь поінформованим про наближання до пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2, маючи об`єктивну змогу спостерігати момент початку перетину проїзної частини пішоходом по нерегульованому пішохідному переходу та відповідно зреагувати на це, будучи обізнаним, що в даному випадку пішохід має перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли він вступив на пішохідний перехід, а водій, в свою чергу, зобов`язаний зменшити швидкість, а в разі потреби - зупинитись, відволікся від керування транспортним засобом та створюючи небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де на з`їзді з вулиці Дніпровської Набережної до просп. Бажана у м. Києві здійснив наїзд на ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження.
Так, потерпілій ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма тазу у вигляді переломів лівої лонної та лівої сідничної кісток з незначним зміщенням уламків; закрита травма правої гомілки у вигляді внутрішньосуглобового перелому медіального виростка великогомілкової кістки. Вищевказані травми супроводжувались розвитком травматичного шоку тяжкого ступеня з падінням артеріального тиску до рівня 90/60 мм рт ст., з частотою пульсу 130/хв. (індекс Алговера становить 1,4), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя).
Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б» та 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що 26.02.2021 року біля 22.00 години він рухався на своєму автомобілі по вул. Дніпровській Набережній. На вулиці був сніг з дощем, стояв туман. Під`їжджаючи до пішохідного переходу, він в останній момент помітив пішохода ОСОБА_4 , і здійснив на неї наїзд передньою частиною автомобіля. Вказав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Шкода потерпілій ОСОБА_4 ним відшкодована в повному обсязі. Про вчинене дуже жалкує.

Потерпіла ОСОБА_4 вказала в судовому засіданні, що шкода їй відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має, під час її лікування ОСОБА_5 постійно цікавився її станом.

Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків потерпілій.
Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 із змінами, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який кримінальний закон відносить до тяжких злочинів, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, обставини, які пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого, позицію потерпілої щодо призначення покарання.

Так, ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, зареєстрований та має постійне місце проживання в м. Києві, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, суд призначає ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Разом з цим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд, враховуючи вимоги ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи питання доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про доцільність застосування зазначеного додаткового покарання.
Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з засудженого на користь держави.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3169 гривні 86 копійок на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: