Справа № 761/765/22
Провадження № 1-кс/761/1133/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003082 від 22.10.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003082 від 22.10.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0003082 від 22.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2021 приблизно о 02 годині 28 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлені досудовим розслідуванням особи, проникли до квартири 87, де здійснили напад на ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я останньої, внаслідок чого заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 150 000 гривень, 1 300 доларів США та ювелірними виробами у кількості приблизно 30 найменувань, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму приблизно 200 000 гривень.

23.12.2021 співробітниками поліції на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2021 проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: - планшет в корпусі білого кольору «GOCLEVER»; чотири ключі від замків до дверей; ноутбук марки «LENOVO» в корпусі сріблястого кольору; ноутбук марки «LENOVO В 575» серійний номер НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «IPHONE X» в жовтому корпусі з чохлом, пароль 191187.

23.12.2021, постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вищевказані речі та предмети в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

З урахуванням наведеного, з метою збереження речових доказів, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, перелік яких зазначено вище.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та про долучення додаткових матеріалів.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Загальні правила застосування арешту як одного із заходів забезпечення кримінального провадження визначені ст. 132 КПК України, відповідно до якої застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний (такий, який вимагається на цьому етапі досудового розслідування кримінального провадження) рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що має місце вчинення кримінальних правопорушень необхідного ступеня тяжкості. Зокрема, у кримінальному провадженні досліджуються обставини кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України.

На даному етапі досудового розслідування сторона обвинувачення надала слідчому судді достатньо доказів, що підтверджують обґрунтовану (за стандартом доказування, визначеним відповідно до сталої практики ЄСПЛ) підозру щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень. При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей визначає, що вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень є вірогідним та достатнім з точки зору можливості накласти арешт відповідно до стандарту доказування «обґрунтоване припущення».

Прокурор заявляє метою арешту майна - є збереження речових доказів.

Можливість накладення арешту з цією метою передбачена ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку накладання арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого від 23.12.2021 про визнання речовими доказами зазначені предмети та речі визнано речовими доказами, оскільки вони містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується із твердженням прокурора про те, що майно, щодо якого ініційовано питання про накладення арешту є предметом кримінально-протиправних дій. Таке твердження слід сприймати в контексті того, що стадія досудового розслідування не передбачає встановлення фактів за стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

Враховуючи вищевикладене, те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення арешту на майно, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, даного майна.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення обшуку 23.12.21 року за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме:

- планшет в корпусі білого кольору «GOCLEVER»;

- чотири ключі від замків до дверей;

- ноутбук марки «LENOVO» в корпусі сріблястого кольору;

- ноутбук марки «LENOVO В 575» серійний номер НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору;

- мобільний телефон «IPHONE X» в жовтому корпусі з чохлом, пароль НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_6