Ухвала
іменем України
6 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 156/557/19
провадження № 51 4333 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Волинського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423, за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року, до іншого суду апеляційної інстанції,
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого та його захисника на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року щодо ОСОБА_4 до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивовано тим, що неможливо утворити склад суду в судовій палаті з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду подання на іншу дату не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, Суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження, до Волинського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року.
Відповідно до офіційних даних, розміщених на Інтернет-ресурсі «Судова влада України», станом на сьогодні в судовій палаті з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду здійснюють правосуддя п`ять суддів ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ). Судді ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виключені із автоматизованого розподілу на підставі ст. 76 КПК.
Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2021 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Таким чином, до автоматизованого розподілу апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року щодо ОСОБА_4 було включено лише суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду.
Водночас, статтею 34 КПК передбачена можливість направлення провадження з одного суду до іншого, якщо неможливо утворити новий склад суду, при цьому, будь- яке посилання на необхідність включення до автоматизованого розподілу суддів лише із судової палати з розгляду кримінальних справ відповідного суду, в зазначеній статті, відсутнє.
Конституцією України регламентовано, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Під час застосування правил спеціалізації суддів потрібно виходити з єдності правового статусу судді, що передбачає здійснення ним правосуддя в будь-якій справі, віднесеній до юрисдикції конкретного суду (за винятком випадків, що прямо передбачені законом).
Виходячи зі змісту зазначених положень запровадження спеціалізації не є обов`язковим.
Відповідно до пункту 1 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим Державною судовою адміністрацією України. Для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізацій суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації. Крім того, запроваджена зборами відповідного суду спеціалізація суддів не може бути підставою для відмови в доступі до правосуддя в конкретному суді.
Крім того, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.
Слід зазначити, що у Волинському апеляційному суді в судовій палаті з розгляду кримінальних справ та судовій палаті з розгляду цивільних справ фактично працює 14 суддів.
Таким чином, за наявної фактичної чисельності суддів, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 може розглянути двоє суддів судової палати з розгляду кримінальних справ й суддя судової палати з розгляду цивільних справ.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Волинським апеляційним судом не вичерпані усі можливості щодо утворення нового складу колегії суддів для розгляду вказаних апеляційних скарг, а тому подання цього суду про направлення матеріалів провадження (справа №156/557/19) з одного суду апеляційної інстанції до іншого є необґрунтованим та підстав для його задоволення немає.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Подання Волинського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000423, за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року, до іншого суду апеляційної інстанції, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3