Ухвала

20 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 661/3670/19
провадження № 51-2978ск21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 09 лютого 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 22 вересня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції засудженому ОСОБА_4 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам касаційної скарги щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону,

а також підписати свою скаргу відповідно до положень ч. 4 ст. 427 КПК. Крім того, звернуто увагу засудженого на те, що його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження і надання їм своєї оцінки не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі

від 22 вересня 2021 року недоліки касаційної скарги він не усунув.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте, засуджений ОСОБА_4 невірно вказав найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.

Також, засуджений ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте відповідного обґрунтування своїм доводам, з огляду на положення ст. 412, так і не навів. Натомість, як убачається з касаційної скарги, він повторно не погоджується з оцінкою доказів, наявних

у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі

п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, засуджений ОСОБА_4 так і не наводить належного обґрунтування, яке б стало підставою для прийняття касаційним судом саме такого рішення.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що засуджений недоліків касаційної скарги

не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області

від 09 лютого 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 26 серпня

2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: