Житомирський апеляційний суд
Справа №291/519/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 07 жовтня 2021 року включно,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2021 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів до 07 жовтня 2021 року включно.

Як зазначив суд, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого та ризики, які були підставами для обрання та продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час продовжують існувати, будь - яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прокурор не навів обґрунтованих доводів, а суд необґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою щодо нього.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що 09 серпня 2021 року судом першої інстанції було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - умисного вбивства вчиненого за наступних обставин.

15.02.2020 р. близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 , в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_9 , із значною силою прикладання, стиснув руками її шию внаслідок чого вона втратила свідомість. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_6 кинув потерпілу ОСОБА_10 вниз головою в колодязь, що призвело до її смерті від утоплення.

В подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, покинув своє місце проживання, на телефонні дзвінки не відповідав, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, та був затриманий працівниками поліції в одному із вагонів потяга.

Відповідно до цих обставин, які інкримінуються ОСОБА_6 він намагався приховати вчинений злочин та ухилитися від відповідальності, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ризик втечі обвинуваченого та ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності продовжує існувати.

Колегія суддів враховує і серйозність звинувачення та суворість передбаченого покарання, в разі доведеності вини ОСОБА_6 ..

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_6 не працевлаштований, неодружений, відсутні міцні соціальні зв`язки, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, обставин та характеру кримінального правопорушення вказує на обґрунтованість продовження строку тримання під вартою та на недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинувачуваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 серпня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 07 жовтня 2021 року включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: