Справа № 129/2897/20
Провадження по справі № 1-кп/129/318/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000049 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ставропіль Росія, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

установив:

3.05.2017 р. ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що дислокується в АДРЕСА_2 ; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 3.05.2017 р. зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду механіка-водія відділення артилерійської розвідки взводу управління ПТАДнБрАГ; 16.06.2017 р. о 8-30 год. солдат ОСОБА_4 з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно без дозволу командирів військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно не зявився вчасно до військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 23.01.2020 року дня прибуття до Військової прокуратури Вінницького гарнізону.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Вину визнав повністю, щиро розкаявся і дав суду показання про те, що він після укладення контракту направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 ; зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду механіка-водія відділення артилерійської розвідки; 16.06.2017 р. о 8-30 год. він з метою тимчасового ухилення від військової служби, зважаючи на погіршення свого стану здоров`я, умисно незаконно без дозволу командирів військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, залишив місце своєї служби, до 23.01.2020 р. проводив час на власний розсуд, перебував за місцем свого проживання.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця проживання; також суд враховує особу обвинуваченого, який є непрацюючим, позитивно характеризується за місцем проживання і посередньо за місцем проходження військової служби, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, є несудимим, за таких обставин суд визнає, що виправити і запобігти скоєнню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлялося. Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку тривалістю один рік він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: