Провадження № 1-кп/638/1536/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 21.01.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, утриманців не маючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
05.04.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
01.11.2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк до 3 років 28 днів;
07.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289. ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, з конфіскацією майна;
05.10.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 4 місяці;
16.10.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
06.04.2021 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, звільнений від відбуття покарання згідно ст. 75 КК України, строком на 1 рік;
12.08.2021 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України

ВСТАНОВИВ:
28.10.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт, складений 26.10.2021 року слідчим Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, затверджений прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, у кримінальному провадженні №0000136 від 21.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, із доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Зазначені ризики існували як на момент проведення досудового розслідування, що і стало підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і є актуальними на стадії судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що вказані ризики відсутні, оскільки він сам з`явився до органу досудового слідства для обрання запобіжного заходу, тобто, не має наміру переховуватися від суду. Також просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, оскільки має намір допомогти своєї матері з ремонтом будинку, в якому він проживав і до якого переїхала його матір. Нові кримінальні правопорушення він вчиняти не збирається, що підтверджується його добровільним зізнанням у скоєнні інших злочинів, які він вчинив. Має намір працевлаштуватись у разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Суд, ознайомившись з клопотанням, заслухавши пояснення учасників процесу, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Згідно із п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
На думку суду, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, та які були підставою для застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування.
На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, яке згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, офіційно не працює, не одружений, дітей або інших осіб на утриманні не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків і відповідно свідчить про можливість переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз 12.08.2021 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавленні волі строком на 1 рік 6 місяців за скоєння злочину у період іспитового строку, має не зняту та непогашену судимість. Враховуючи корисливий характер злочинів, за вчинення яких ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність постійної роботи, офіційних джерел законного отримання доходів, кількість вчинених правопорушень у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність ризику вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.
При цьому, на думку суду наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка не підтверджується матеріалами клопотання та справи, оскільки в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначено про скоєння ОСОБА_4 лише одного кримінального правопорушеня, що узгоджується з поясненнями обвинуваченого щодо добровільного зізнання у інших злочинах. Прокурор не заперечував проти заявленого, тому суд дійшов висновку про відсутність ризику впливання на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Проте, інші встановлені судом ризики такого ступеню дійсності, що запобігти їм не можливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, якими прокурор обгрунтовує своє клопотання, та наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України, що дають достатні підстави для застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
При цьому, перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому; 3) стан здоров`я (відомостей про протипоказання, які б перешкоджали утриманню в установі попереднього ув`язнення, за захворюваннями, про які зазначив обвинувачений, останнім не надано); 4) відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого: не одружений, на утриманні малолітніх дітей та(або) осіб похилого віку не має, офіційно не працюючий, не має постійного доходу; 5) наявність не знятих судимостей у обвинуваченого.
Обвинуваченим під час розгляду даного клопотання не наведено достатніх доводів та не надано належних доказів, що свідчать про необґрунтованість пред`явленої підозри та наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування до обвинуваченго ОСОБА_4 обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст. ст.314-317, 331, 369, 370 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 20.12.2021 року по 17.02.2022 року включно.
Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 17.02.2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та направити Державній установі "Харківський Слідчий Ізолятор" для відома і виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1