н/п 1-кс/766/8663/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2-го відділу слідчого управління ГУНП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_4 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні - виконуючим обов`язків начальника відділу прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.260, ч.1 ст.111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

17 вересня 2021 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000054 від 27.10.2017- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Черкаської області, м. Шпола, із вищою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з альтернативою внесення застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також у разі внесення застави покладення обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- п. 1 - прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, тобто до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- п. 2 - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- п. 3 - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

-п. 4 - утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, які мають відношення до кримінального провадження та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- п. 5 - заборонити виїзд з України та виїзд на тимчасово окуповані території України ;

-п. 8 - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-п. 9 - носити електронний засіб контролю.

Обґрунтування клопотання:

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 27.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, 1 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

В ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб Збройних Сил (далі - ЗС) РФ, досудове розслідування та судовий розгляд стосовно яких проводиться в межах інших кримінальних проваджень, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу ЗС РФ, на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд стосовно яких проводиться в межах інших кримінальних проваджень, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії південно-східних регіонів України, АР Крим і м. Севастополя, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних засобів, застосування засобів прихованого характеру, які полягали у використанні протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України, формуванні під інформаційним впливом внутрішньої опозиції, організованої та контрольованої як службовими особами, так і негласними співробітниками ЗС РФ та інших правоохоронних і розвідувальних органів, під безпосереднім керівництвом яких організовувалися незаконні сепаратистські референдуми, спрямовані на порушення територіальної цілісності України.

У подальшому, з грудня 2013 року по лютий 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і жителями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та ЗС РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою всіх видів медіа ресурсів РФ розпочато негативне викривлення подій на Євромайдані, якими вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих жителів південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних сил висвітлювалися як прихильники націоналістичних поглядів та побудови української держави на засадах ідей національної самосвідомості та ідентичності, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Таким чином, з 20.02.2014 представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що підтверджується, окрім вищезазначених міжнародних договорів, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», текст якої схвалено постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

З метою реалізації злочинного плану, направленого на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади на території півострова Крим, зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, представники РФ, досудове розслідування та судовий розгляд стосовно яких здійснюється в межах інших кримінальних провадженнях, у період з грудня 2013 року до 27 лютого 2014 року, більш точний час встановити не виявилося можливим, залучили до його виконання громадян України, в тому числі представників влади, та громадян РФ, досудове розслідування та судовий розгляд стосовно яких здійснюється в межах інших кримінальних провадженнях, та інших невстановлених осіб.

Так, із появою в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у вищезазначений час не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою « Самооборона Криму », ОСОБА_5 , наприкінці лютого 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в Україні, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, після співбесіди з невстановленими у ході досудового розслідування «ватажками» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вище зазначених дій, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування «Самооборона Криму».

У подальшому, протягом лютого-березня 2014 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи «бійцем» так званої «Самооборони Криму», спільно із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами вказаного збройного формування, які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, сприяв ЗС РФ на ТОТ АР Крим під час захоплення стратегічних об`єктів міжнародного аеропорту «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух».

Так, у зазначений період, ОСОБА_5 , спільно з іншими особами із числа «Самооборони Криму» та представників ЗС РФ, виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування МА «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух» брав безпосередню участь у блокуванні території та злітно-посадкової смуги аеропорту, з метою недопущення приземлення українських повітряних суден з материкової частини України, які рухались у напрямку Автономної Республіки Крим.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи учасником «Самооборони Криму», володіючи спеціальними знаннями, вміннями та навичками з управління авіаційними польотами над АР Крим, він створював умови для перешкоджання нормальному функціонуванню МА «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух», шляхом передачі представникам ЗС РФ інформації щодо переміщення повітряних суден над повітряним простором АР Крим, фактично допомагав приймати і відправляти російські військові літаки, на яких здійснювалось переправлення військовослужбовців ЗС РФ на територію АР Крим, тобто створював умови для незаконної діяльності учасників незаконного збройного формування «Самооборона Криму» та військовослужбовців РФ, для здійснення окупації півострову Крим.

Так, із появою в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у вищезазначений час не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою « Самооборона Криму », ОСОБА_5 , наприкінці лютого 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з метою участі у його діяльності, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в Україні, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, після співбесіди з невстановленими у ході досудового розслідування «ватажками» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вище зазначених дій, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив до не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування «Самооборона Криму».

У подальшому, протягом лютого-березня 2014 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи «бійцем» так званої «Самооборони Криму», спільно із іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами вказаного збройного формування, які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, відповідно до розподіленої йому ролі, сприяв ЗС РФ на ТОТ АР Крим під час захоплення стратегічних об`єктів міжнародного аеропорту «Сімферополь» та

РСП «Кримаерорух».

Так, у зазначений період, ОСОБА_5 , спільно з іншими особами із числа «Самооборони Криму» та представників ЗС РФ, виконуючи протиправні накази невстановлених осіб із числа «ватажків» зазначеного збройного формування, відповідно до розподіленої йому ролі, перебуваючи за місцем розташування МА «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух» брав безпосередню участь у блокуванні території та злітно-посадкової смуги аеропорту, з метою недопущення приземлення українських повітряних суден з материкової частини України, які рухались у напрямку Автономної Республіки Крим.

У подальшому, ОСОБА_5 , будучи учасником «Самооборони Криму», володіючи спеціальними знаннями, вміннями та навичками з управління авіаційними польотами над АР Крим, він створював умови для перешкоджання нормальному функціонуванню МА «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух», шляхом передачі представникам ЗС РФ інформації щодо переміщення повітряних суден над повітряним простором АР Крим, фактично допомагав приймати і відправляти російські військові літаки, на яких здійснювалось переправлення військовослужбовців ЗС РФ на територію АР Крим, тобто створював умови для незаконної діяльності учасників незаконного збройного формування «Самооборона Криму» та військовослужбовців РФ, для здійснення окупації півострову Крим.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , протягом лютого-березня 2014 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на тимчасово окупованій території півострову Крим, перебуваючи на території МА «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух», здійснював блокування території та злітно-посадкової смуги аеропорту, з метою недопущення приземлення українських повітряних суден з материкової частини України, які рухались у напрямку Автономної Республіки Крим, створював умови для перешкоджання нормальному функціонуванню МА «Сімферополь» та РСП «Кримаерорух», шляхом передачі представникам ЗС РФ інформації щодо переміщення повітряних суден над повітряним простором АР Крим, фактично допомагав приймати і відправляти російські військові літаки, на яких здійснювалось переправлення військовослужбовців ЗС РФ на територію АР Крим, тобто створював умови для незаконної діяльності учасників незаконного збройного формування «Самооборона Криму» та військовослужбовців РФ, для здійснення окупації півострову Крим, при цьому він усвідомлював, що незаконне збройне формування «Самооборона Криму» та військовослужбовці РФ, діють на території України незаконно та що останні застосовують зброю, чинять опір представникам влади України та вчиняють інші незаконні дії з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, чим надає іноземній державі - Російській Федерації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.260 КК України, за вищевказаних обставин, підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець Черкаської області, м. Шпола, із вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

17.09.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.260 КК України.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке та особливо тяжке кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому у органу досудового розслідування виникли підстави для звернення до слідчого судді з клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, характер вчинених кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , та важкість покарання, яке йому загрожує в сукупності свідчать про наявність реального ризику того, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування.

В ході проведення досудового розслідування допитано осіб в якості свідків, які в повному обсязі викривають підозрюваного у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень, крім того, з метою встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні слідству необхідно допитати значний обсяг свідків, що в свою чергу вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на останніх з метою зміни показів та подальшого уникнення від кримінальної відповідальності.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підтримує тісні зв`язки з особами, які безпосередньо мають відношення до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, та перевіряються на причетність до вчинення інших аналогічних злочинів на території тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, що безпосередньо свідчить про наявність ризику того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Беручи до уваги, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється у кримінальному провадженні.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання, просили його відхилити. Захисник на обґрунтування своїх заперечень послався на ті обставини, що підозра не обґрунтована, оскільки базується на показах тільки одного свідка ОСОБА_8 , який був допитаний тільки 14.09.2021року, тоді як підозрюваний приїхав до м. Херсона 13.09.2021року, тоді як ОСОБА_8 з 2014року не проживає у Криму. Огляд інтернет-ресурсів є доказом тільки того, що підозрюваний працював, але це тільки робота, оскільки він повинен був забезпечувати себе та сім`ю. Ризики відсутні. Вплив на свідків неможливий, оскільки жоден із свідків не вказують на підозрюваного, окрім одного ОСОБА_8 , який проживає у м. Києві. Тяжкість покарання не є вирішальним при обранні запобіжного заходу.

Підозрюваний підтримав позицію захисника. Крім того, зазначив, що свідка ОСОБА_8 він востаннє бачив у 2012році, по роботі вони з ним не перетиналися.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

17.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбаченого ч.1 ст.111, ч.2 ст.260 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду від 01.06.2021, протоколом огляду від 16.09.2021, оперативно - розшуковими заходами, та іншими доказами у їх сукупності.

Суд встановив, що ОСОБА_5 проживає поза межами АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів один з яких особливо тяжкий, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, працює, одружений та разом зі сім`єю проживають АДРЕСА_1 . Згідно змісту клопотання та доданих до нього документів ОСОБА_5 неодноразово перетинала адміністративний кордон з АР Крим.

Проживання АР Крим його самого та близьких родичів підозрюваного (сім`ї) в поєднанні з характером вчиненого злочину та тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним, у вчиненні злочину за ч.1 ст.111 КК України, вказує на реальність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177КПК України - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Оскільки проживання підозрюваного на тимчасово окупованій території - в Автономній Республіці Крим, є перешкодою для проведення слідчих та процесуальних дій за його участю.

Ризик впливу на свідками у кримінальному провадженні є маловірогідним, однак на підозрюваного можливо покласти обов`язок не спілкуватись.

Щодо ризику вчинення іншого злочину то він також необґрунтований а лише формально зазначений.

Для запобігання вищезазначеному ризику слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаному ризику, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст.183КПК України має бути визначено розмір застави.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку розмір застави необхідно визначити у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 594 750 (п`ятсот дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, оскільки у клопотанні не обґрунтовано, з урахуванням яких чинників має бути застосована застава у максимальному розмірі.

Керуючись ч. п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 листопада 2021 року (включно).

Взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.07.2021 року, що складає 594 750 (п`ятсот дев`яносто чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та / або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, які мають відношення до кримінального провадження та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- заборонити виїзд з України та виїзд на тимчасово окуповані території України;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.11.2021 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Херсонського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Херсонській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Херсонського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 30 хвилин 21 вересня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1