ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 627/962/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2725/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: поверенная обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі представника Гутянського лісництва належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 14.07.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України повернуто прокурору.

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вказаний обвинувальний акт містить недоліки, а саме відсутність адрес потерпілої юридичної особи та відомості про представника потерпілого. Також судом було встановлено що в даному кримінальному провадженні відсутнє конкретне сформульоване обвинувачення, а також не констатовано факту того, що ОСОБА_7 , був службовою особою, під час скоєння ним кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор вказав, що обвинувальний акт не містить порушень вимог ст.291 КПК України. Потерпілий ДП «Гутянське лісове господарство» має представника адвоката ОСОБА_9 який вказаний в самому обвинувальному акті, а адреса підприємства є загальнодоступною. Також заперечує щодо висновків суду про відсутність у адвоката ОСОБА_9 відповідних повноважень, що спростовується відповідними договорами про надання юридичної допомоги та іншими матеріалами. Також зазначає, що в обвинувальному акті викладені ті обставини, які прокурор вважає встановленими, зокрема час, місце , спосіб вчинення злочину.

Вказує, що твердження суду першої інстанції про те, що відомості в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 та відомості, які маються в ЄРДР за №0000024 від 22.01.2020 року мають суттєві розбіжності , не відповідає дійсності, оскільки суд, в порушення вимог ст.314 КПК України прийняв до уваги лише витяг з ЄРДР наданий захисником з часом формування 19.03.2020 року, тобто сформований до повідомлення про підозру ОСОБА_7 , до 28.05.2020 року.

Також апелянт заперечує щодо висновків суду про відсутність в обвинувальному акті конкретизації про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив інкриміноване правопорушення будучи службовою особою.

Не погоджується з висновком суду про відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування № 0000024, долученого до обвинувального акту, факту вручення обвинуваченому ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.367 КК України саме по кримінальному провадженню 0000024, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування містить відомості про об`єднання матеріалів досудового розслідування.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник заперечувати проти задоволення апеляційної скарги та вважали ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурора, послався на те, що в обвинувальному акті наявні певні недоліки, які, як на його погляд, ускладнюють подальше розуміння сторонами кримінального провадження і суду конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлює подальше призначення обвинувального акту до судового розгляду. Зокрема, у обвинувальному акті, а саме його частині "формулювання обвинувачення", не конкретизовано, той факт, що ОСОБА_7 був службовою особою в розумінні ч.3 ст. 18 КК України під час скоєнні ним кримінального правопорушення.

Також підставами для повернення обвинувального акту стало те, що :

- обвинувальний акт не містить відомостей про представника потерпілого, а також юридичну та факту адресу юридичної особи;

- з його змісту неможливо встановити факту вручення обвинуваченому ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст. 367 КК України саме по кримінальному провадженню №0000024, оскільки згідно вказаного реєстру спочатку було порушено кримінальне провадження №0000024 від 22.01.2020 року, потім 27.05.2020 року внесено відомості до ЄРДР №0000711, після чого 28.05.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а 01.06.2020 року винесено постанову про уточнення повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Проаналізувавши зміст обвинувального акту та мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Згідно з ч.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, на думку колегії суддів, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, з дотриманням вимог КПК України сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , дана правова кваліфікація злочину, визначені частини та статті КК України. Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Тобто обвинувальний акт за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України.
Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що обвинувачення сформульовано нечітко, - є необґрунтованими, та передчасними з зазначених вище підстав.
Серед підстав повернення прокурору обвинувального акту суд першої інстанції також посилається на те, що в обвинувальному акті не зазначено юридичної та фактичної адреси ДП «Гутянське лісове господарств, з чим колегія судів не може погодитись з огляду на те, що вказаний обвинувальний акт містить відомості про представника вказаної юридичної особи адвокат ОСОБА_9 , яка відповідно до ст.58 КПК України представляє ДП «Гутянське лісове господарство».

Також заслуговують на увагу доводи прокурора щодо підтвердження повноважень вказаного представника у даному кримінальному провадженні, оскільки такі обставини підтверджуються наявними матеріалами справи.

Також безпідставними є висновки суду першої інстанції в частині того, що відомості в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 та відомості, які маються в ЄРДР за №0000024 від 22.01.2020 року мають суттєві розбіжності, оскільки судом першої інстанції, в порушення вимог ст.314 КПК України, було взято до уваги лише витяг з ЄРДР наданий захисником з часом формування 19.03.2020 року, тобто сформований до повідомлення про підозру ОСОБА_7 , до 28.05.2020 року.

Що стосується повернення обвинувального акту з підстав того, що в обвинувальному акті відсутня конкретизації про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив інкриміноване правопорушення будучи службовою особою, колегія суддів до уваги не бере, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що виконуючи вказані адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки ОСОБА_7 відповідно до ч.3 ст.18 КК України є службовою особою.

Критично оцінює апеляційний суд доводи суду першої інстанції проте, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування №0000024, долученого до обвинувального акту, відсутні відомості факту вручення обвинуваченому ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст.367 КК України саме по кримінальному провадженню 0000024, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що матеріали досудового розслідування були об`єднані.

Інші висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону та необхідність повернення обвинувального акту прокурору.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.370,291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 14.07.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 як обвинуваченого за ч.2 ст.367 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4