Справа № 344/642/22
Провадження № 11-сс/4808/38/22
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2022 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 27 січня 2022 року включно. Визначено розмір застави в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу. Зокрема посилається на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою позбавляє його права на збирання та подачу доказів його невинуватості, передбаченого ст. 42 КПК України. Вважає рішення слідчого судді незаконним, оскільки прокурором було подано клопотання поза межами строку досудового розслідування. Також вважає непомірним визначений розмір застави, оскільки на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, дружина та мати, заощаджень він не має, бо працював оператором таксі у м. Червонограді та отримував заробітну плату в межах 6000-7500 грн., за які можливо лише прогодувати сім`ю.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604 від 05.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

14 жовтня 2021 року о 00 годині 18 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є відповідно нетяжким та тяжким злочинами, і санкція тяжкого злочину (ч.3 ст. 190 КК України) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно вказав на те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки на цій стадії судового розгляду кримінального провадження суд тільки встановлює обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень і не вирішує питання щодо доведеності вини.

Разом з тим, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться в протоколах допитів потерпілих, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколах допитів свідків, протоколах огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність досліджених доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що вищевказані докази, свідчать про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказані кримінальні правопорушення.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, слідчий суддя звернув увагу на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2021 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 02 листопада 2021 року, та під час дії запобіжного заходу він вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення.

Також слідчий суддя при обґрунтуванні ризиків врахував те, що підозрюваному ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, за фактом втечі з під варти.

Колегія суддів приймає доводи ОСОБА_8 про те, що його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення не доведена в установленому законом порядку, однак вважає, що наявність вищевказаної підозри свідчить про те, що процесуальна поведінка підозрюваного не завжди відповідала вимогам закону.

Крім того слідчий суддя правильно врахував те, що ОСОБА_8 може здійснювати фізичний та моральний тиск на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомо про мобільні номери телефонів потерпілих та їхні місця проживання.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому, характеризуючі його особу дані, наявність на утриманні підозрюваного двох неповнолітніх дітей.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочинів, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання підозрюваного ОСОБА_8 на те, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою поза межами строку досудового розслідування, є безпідставними.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч.4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті;2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину;3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Частиною 5 ст. 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів 14.10.2021 року.

Постановою керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_10 від 06 грудня 2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 14 січня 2022 року.

Постановою слідчого ОСОБА_11 від 31.12.2021 р. досудове розслідування в даному кримінальному провадженню зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_8 (а.с.78-79). 14.01.2022 р. відновлено досудове розслідування (а.с.81).

Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, встановлені ст. 219 КПК України, а тому будь-яких порушень щодо строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не допущено, та запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано до ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, до 27.01.2022 року.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Злочин передбачений ч. 3 ст. 190 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ОСОБА_8 не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава у зазначених межах є непомірною для нього, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що на час розгляду апеляційної скарги оскаржувана ухвала слідчого судді була виконана у повному обсязі і встановлений нею строк тримання ОСОБА_8 під вартою закінчився.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 січня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5