Справа № 574/648/21
Провадження №1-кс/584/32/22
УХВАЛА

10.02.2022 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000556 від 7 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

У провадженні Буринського районного суду Сумської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки строк запобіжного заходу спливає 11 лютого 2022 року, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, який обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, відсутні, прокурор просила продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 7 лютого 2022 року клопотання прокурора Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000556 від 7 серпня 2021 року за ч.2 ст.121 КК України, направлено на розгляд із Буринського районного суду Сумської області до Путивльського районного суду Сумської області.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що він у зв`язку із захворюванням потребує медичного нагляду та лікування, має міцні соціальні зв`язки із своєю сестрою, яка згодна забрати його за місцем свого проживання, де він також зареєстрований, та забезпечувати матеріально на період цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що потерпілого вже допитано, а очевидців самої події не було, тому відсутні ризики впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, а сама лише тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, не може слугувати підставою для неодноразового продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, захисник зазначила, що обвинувачений заперечує наявність умислу на заподіяння тілесного ушкодження потерпілому та стверджує, що це сталося внаслідок необережності, і відповідно до висновку експерта механізм заподіяння тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, співпадає з механізмом, який продемонстрував обвинувачений під час слідчого експерименту.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Частиною третьою ст.331 КПК України встановлено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює, в тому числі, і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.

Норми ч.2 ст.121 КК України передбачають відповідальність за скоєння кримінального правопорушення, яке за змістом ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів та кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2021 року, який ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2021 року продовжено до 11 лютого 2022 року.

При цьому суд посилався як на підставу продовження тримання під вартою на тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі визнання його винним, та на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду та впливати на свідків, чи перешкоджати кримінальному провадженню.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Сіренко та інші проти України», «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії», «Харченко проти України» акцентує увагу на тому, що для виправдання тривалості тримання особи під вартою державні органи мають оцінювати конкретні факти та розглядати можливість застосування інших запобіжних заходів як альтернативу триманню під вартою. При цьому ЄСПЛ зазначає, що тяжкість висунутих проти особи обвинувачень і ризик її переховування або перешкоджання відповідному розслідуванню, указані як підстава для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є достатніми при багаторазовому продовженні такого заходу, оскільки з плином часу тривале тримання особи під вартою вимагає додаткового обґрунтування, належного аналізу фактів щодо того, чи є такий запобіжний захід необхідний за цих обставин на відповідній стадії провадження.

Беручи до уваги характер злочинного діяння, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, внесення якої у такому розмірі, на переконання суду, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Доводи захисника про можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку суду, є сумнівними, з огляду на те, що, як вона сама повідомила, обвинуваченому в умовах СІЗО надається необхідне лікування і, крім того, суду не надано переконливих доказів того, що, проживаючи у сестри у смт Миколаївка Білопільського району Сумської області, обвинувачений буде виконувати свої процесуальні обов`язки, покладені на нього КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 197 КПК України, суд

ухвалив:

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів з 16 год. 30 хв. 10 лютого 2022 року по 16 год. 30 хв. 9 квітня 2022 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в разі внесення застави в розмірі 74430 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень), з покладенням на нього в цьому випадку на цей же строк таких обов`язків:

- прибувати до прокурора кожної середи щотижня;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі звільнення з-під варти він зобов`язаний виконувати покладені на нього судом обов`язки, невиконання яких тягне за собою звернення суми застави в дохід держави та подальшу заміну запобіжного заходу на більш суворий.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1