У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 11.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 11.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 30.10.2021 року, водночас ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, та інші менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд кримінального провадження без її участі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечили.
Заслухавши думку учасників судового провадження по заявленому клопотанню прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як встановлено судом, у кримінальному провадженні № 0000983 від 11.07.2021 року, що знаходиться на розгляді суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого відповідно до ухвали суду від 02.09.2021 року продовжено по 30.10.2021 року.
У зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів.
В ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 ніде не працює, постійного місця проживання немає, неодружений, утриманців немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв"язків.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховує характер та обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінального правопорушення, та приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, без реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 25 грудня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1