УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003147 від 07.09.2021 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003147 від 07.09.2021 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003147 від 07.09.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що з 06.09.2021 за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 22 проводяться земляні, будівельні роботи без будь-якої дозвільної документації.

07.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 проведено огляд місця події (із зовнішньої сторони, без проникнення на територію), встановлено руйнування задньої частини будинку та поглиблення в шарі ґрунту близько 1 м.

28.09.2021, під час огляду інтернет-ресурсу, за посиланням https://e- construction.gov.ua за пошуковими запитами «Тургенівська, 22»; «Тургенівська, 22»; «Тургеневська, 22» повідомлень про початок будівельних робіт та зареєстрованих дозволів на будівництво за класами наслідків «СС1», «СС2», «СС3» не виявлено, про що складено відповідний протокол огляду інтернет-ресурсу.
Відповідно до інформації наданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією у м. Києва за вих. 10/26-12/3009/9 від 30.09.2021, наданої на запит старшого дізнавача ОСОБА_4 , в Департаменті відсутня інформація щодо документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного земельного кадастру, інформація щодо державної реєстрації земельної ділянки :91:188:0005, розміром 0, 612 га, за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна - об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300).

Встановлено, що ділянка знаходиться в межах Історичного центру міста, історичного ареалу, в зоні регулювання забудови першої категорії, в археологічній охоронній зоні, згідно з рішенням виконкому Київської міської ради народних депутатів від 10.10.1998 № 976, 16.07.1979 №920, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 №979, рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804.

Внаслідок незаконної будівельної діяльності зі сторони невстановлених осіб, зокрема проведення будівельної діяльності, земляних робіт в історичному ареалі м. Києва без погодження із відповідним органом культурної спадщини, у органу досудового розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку :91:188:0005, розміром 0, 612 га., за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить належить ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300).

30.09.2021, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, старшим дізнавачем відділу дізнання Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки :91:188:0005, розміром 0,612 га, за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300) визнано у якості речового доказу, оскільки воно являється об`єктом кримінально протиправних дій.

05.10.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 винесено ухвалу №761/35286/21, якою накладено арешт на земельну ділянку :91:188:0005, розміром 0,612 га, за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300).

Станом на 11.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 продовжують проводитись земляні, а також будівельні роботи із застосуванням будівельної техніки, у зв`язку з чим існує загроза псування, пошкодження, знищення вказаного майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. Проте подав до суду заяву, в якій клопотання уточнив, та просив його задовольнити у частині заборони користуватись, розпоряджатись та вчиняти будь-які будівельні дії відносно зазначеного майна.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився. Слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 на адресу суду надіслано рапорт про те, що ним було повідомлено представника власника майна, адвоката ОСОБА_8 про судовий розгляд клопотання про арешт майна.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003147 від 07.09.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

30.09.2021, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, старшим дізнавачем відділу дізнання Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки :91:188:0005, розміром 0,612 га, за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 22 у Шевченківському районі м. Києва та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 22 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить належить ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300) визнано у якості речового доказу, оскільки воно являється об`єктом кримінально протиправних дій.

05.10.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 винесено ухвалу №761/35286/21 згідно змісту якої, накладено арешт на земельну ділянку :91:188:0005, розміром 0,612 га, за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В») на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300).

Станом на 11.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 продовжують проводитись земляні, а також будівельні роботи із застосуванням будівельної техніки, у зв`язку з чим існує загроза псування, пошкодження, знищення вказаного майна.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є заборона або обмеження користування, розпорядження майном.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, наявні правові підстави для задоволення уточненого клопотання прокурора ОСОБА_3 оскільки незастосування забороникористування, розпорядження може призвести до пошкодження, псування, знищення, перетворення, земельної ділянки та об`єкта нерухомого майна зазначеного у клопотанні.
Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Заборонити користування, розпорядження та вчинення будь-яких будівельних дій відносно земельної ділянки :91:188:0005, розміром 0, 612 га., за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва та об`єктом нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 22 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В»), які на праві власності належать ОСОБА_5 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_6 (розмір частки 149/300, 37/300).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя