Справа № 161/9972/21 Провадження №11-кп/802/692/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2021 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Пенза Російської Федерації, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2005 року народження, судимий 11.11.2019 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.ч. 1, 2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки; -
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_9 .
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2019, та остаточно визначено до відбуття ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_9 .
На підставі ч.2 ст.20, п.1 ч.1 ст.94 КК України застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 залишено попередній запобіжний захід тримання під вартою.
Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2021 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 , при невстановлених органами досудового розслідування обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, незаконно придбав з метою збуту подрібнену речовину рослинного походження, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, яку незаконно зберігаючи при собі з метою збуту переніс в будинок за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де 09.03.2021 близько 16:32год. в ході проведення працівниками УБН у Волинській області ДБН НП України оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 1000 гривень, незаконно збув вищевказану подрібнену речовину, яка містилась у пластиковій пляшці із надписом «RED BULL», та згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-21/1857-НЗПРАП від 11.03.2021 являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 65,5280 г, ОСОБА_10 (анкетні дані легендовані).
Окрім цього, він же, при невстановлених органами досудового розслідування обставинах, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, незаконно придбав з метою збуту подрібнену речовину рослинного походження, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, яку незаконно зберігаючи при собі з метою збуту переніс в будинок за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де 26.03.2021 близько 12:40год. в ході проведення працівниками УБН у Волинській області ДБН НП України оперативної закупки, умисно, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 500 гривень, повторно, незаконно збув один поліетиленовий пакет із вищевказаною подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, та згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-21/2578-НЗПРАП від 16.04.2021 являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 22,8299г., ОСОБА_11 (анкетні дані легендовані).
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування вимог ст.69 КК України. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу ОСОБА_9 , оскільки останній щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, має психічні розлади, котрі і стали причиною вчинення ним протиправних дій. Просить визнати шизитопальні розлади обставиною, що пом`якшує покарання. Також, просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, призначити покарання з врахуванням двох обставин, що його пом`якшують, із застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку захисника, обвинуваченого та законного представника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, міркування прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання засудженому без застосування ст. 69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній раніше судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, при цьому, знову вчинив злочин в період відбування іспитового строку, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Враховано судом і той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин під контролем правоохоронних органів, а тому тяжких наслідків від таких дій не настало.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих не виявлено.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції захисник, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, за якою той засуджується, а остаточне покарання шляхом часткового складання покарань. Та на підставі ч.2 ст.20, п.1 ч.1 ст.94 КК України застосував до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання без застосування ст.69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість покарання є безпідставними.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КК України, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що місцевим судом було призначене покарання без урахування пом`якшуючої покарання обставини, а саме, вчинення злочину особою в стані обмеженої осудності ч.2 ст. 66 КК України, що призвело до призначення, на думку захисника, несправедливого та занадто суворого покарання, то колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними, оскільки місцевим судом з урахуванням всіх цих обставин обвинуваченому ОСОБА_9 , було призначене мінімальне покарання.

На думку колегії суддів, місцевий суд обґрунтовано не визнав додатково таку пом`якшуючу покарання обставину, а саме, вчинення злочину особою в стані обмеженої осудності ч.2 ст. 66 КК України, оскільки, як вбачається з вироку суду стан здоров`я ОСОБА_9 врахований, та дана обставина була також врахована при призначенні покарання, яке у зв`язку з цим було призначене у мінімальному розмірі, із цим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді