КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2979/2021 Категорія КК: ч.3 ст. 127 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київський апеляційний суд у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000967 за апеляційною скаргою прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст. 127, ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_10

представника потерпілого: ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000967 від 27.12.2018 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України повернуто прокурору.

Рішення суду обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті прокурор не встановив умислу обвинувачених саме на катування потерпілого, а чітко і конкретно стверджує про умисел обвинувачених на умисне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, також в обвинувальному акті не міститься інформації про мету обвинувачених примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі; натомість за змістом обвинувального акту обвинувачені діяли з метою «покарати» потерпілого за «спір з працівниками поліції».
Крім того, за змістом обвинувального акту не зазначено які саме дії примушували обвинувачені вчинити потерпілого, застосовуючи до нього катування,тобто, прокурором не встановлено до вчинення яких саме дій, які суперечили волі потерпілого, примушували його обвинувачені.
Окрім цього, обвинувальний акт не відповідає вимогам закону через відсутність формулювання конкретного обвинувачення та не розкриття характеру дій обвинувачених по суті злочину передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, у вчинені яких вони обвинувачуються, насамперед, за текстом обвинувального акту чітко і конкретно не розмежовано та не відокремлено дій обвинувачених по вчиненню злочину передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України, натомість, усі дії обвинувачених щодо потерпілого містяться у загальному викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, без їх розмежування на два окремі злочини, але кваліфіковано одні й ті ж самі дії обвинувачених щодо побиття потерпілого за двома статтями кримінального закону.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, вказане рішення суду необґрунтованим, з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та незаконним, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню в силу п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України, ч. 1 ст. 412 КПК України.

В обґрунтування зазначених вимог, прокурор зазначає, що зі змісту обвинувального акта, в ньому містяться виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, як це передбачено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що твердження наведені судом в оскаржуваній ухвалі фактично є аналізом висунутого обвинувачення, що не в праві робити суд під час підготовчого судового засідання, зокрема на даній стадії процесу суд не має права встановлювати обставини, які підлягають встановленню лише в ході судового розгляду, а саме: про наявність чи відсутність складу злочину, правильність правової кваліфікації, наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак тощо а тому аналізуючи обвинувачення, судом в порушення вимог ч. 1 ст. 23 КПК України під час підготовчого судового засідання надано оцінку обставинам, пов`язаним з подією кримінального правопорушення, а саме щодо часу, місця, способу вчинення злочину, не дослідивши при цьому докази у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 посилається на те, що такої підстави як неконкретизоване формулювання обвинувачення щодо часу, місця, способу вчинення злочину в обвинувальному акті, для повернення обвинувального акту прокурору КПК України не передбачає, а тому, суд, повертаючи обвинувальний акт фактично виконує функцію обвинувачення в частині викладення обставин кримінальних правопорушень, встановлених на стадії досудового розслідування, надає оцінку об`єктивній стороні складу злочину, а тому прокурор вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень на стадії підготовчого судового засідання, чим допустив істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону ч. 1 ст. 412 КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення за п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Як передбачено п.13 ст.3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , який міститься в матеріалах даного провадження (а.с.2-39), вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з описом конкретних дій кожного із обвинувачених, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті Закону про кримінальну відповідальність, та наведено формулювання обвинувачення, тобто викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

При цьому обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинувачених у його вчиненні, всупереч висновку суду першої інстанції, наведені в обвинувальному акті конкретно та зрозуміло. Отже, викладені в обвинувальному акті на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості є достатніми для розуміння суті обвинувачення, а посилаючись в ухвалі на те що прокурором в обвинувальному акті не зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, суд першої інстанції фактично вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, як це обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Крім того, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що складання обвинувального акту і зокрема формулювання обвинувачення є виключними повноваженнями органів досудового розслідування і прокуратури, суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно скласти обвинувальний акт, викласти фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вважає колегія суддів, повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 127, ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 КК України, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично вдався до дослідження фактичних обставин справи,кваліфікації вчиненого та доведеності вини обвинувачених у вчиненні конкретних кримінальних правопорушень, що є предметом виключно судового розгляду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст. 127, ч.1 ст.28, ч.3 ст.365 КК України вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним та належним чином не вмотивованим.

Відсутні передбачені законом підстави, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000967 від 27.12.2018 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в Васильківському міськрайонному суді Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4