Справа № 307/3188/21
Провадження №1-кс/307/798/21
У Х В А Л А
07 вересня 2021 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,
в с т а н о в и л а:
На підставі постанови слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 4 вересня 2021 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Ураховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність в арешті майна, а саме вказаного транспортного засобу.
Під час розгляду клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.
Вислухавши думку прокурора та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт майна з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.
Із зазначеного клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-2).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ураховуючи наведене, а також те, що вказаний автомобіль є речовим доказом та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.
Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Ураховуючи наведене, а також те, що вирішуючи питання щодо підставності клопотання про накладення арешту на транспортний засіб слід враховувати те, що невжиття заходів, зазначених у клопотанні, може утруднити чи унеможливити збереження речових доказів, відтак, такий спосіб обмеження права власності на даний час буде співмірним з метою і завданнями кримінального провадження та не порушує вимоги законодавства і положення Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме накладенню арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, шляхом заборони відчуження та розпорядження, а транспортний засіб передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 .
У зв`язку з чим ОСОБА_5 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного речового доказу, попередивши про його обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний транспортний засіб до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, а також зобов`язати його надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний транспортний засіб для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та надіслати ОСОБА_5 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 8 вересня 2021 року о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1