Справа № 761/7016/20
Провадження №1-кп/761/2203/2021
В И Р О К
іменем України

23 березня 2021 року м. Київ
Шевченківський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2020 за № 0001407 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Моровськ, Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербаківського, 56/7, у приміщенні «УкрЛото», помітив наглядно знайомого ОСОБА_4 , який знаходився за монітором грального автомату. В подальшому ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та попросив його мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Після цього, ОСОБА_3 вставив у мобільний телефон ОСОБА_4 власну сім-картку мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_1 , про що останній не заперечував. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_4 , а саме мобільним телефоном марки «Sony», моделі «Хperia Z5», білого кольору, та у подальшому оберненні незаконно набутого майна на свою користь.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та подальшого обернення майна на власну користь, та, розуміючи протиправність своїх дій та наслідки, 20 жовтня 2019 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , попросив у знайомого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Sony», моделі «Хperia Z5», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 2193 грн. 00 коп., переконавшись, що потерпілого ОСОБА_4 не було поруч, зловживаючи довірою останнього, шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «Sony», моделі «Хperia Z5», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 2193 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України обумовлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_6 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_6 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву від 28.01.2021, в якій висловив свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 382 КПК України.
Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Органом досудового розслідування установлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не установлено.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального проступку, особу обвинуваченого, його молодий вік, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Відповідно до положень статті 5 КК України, яка визначає зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі: закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді штрафу застосувати санкцію ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону №270-VІ від 15.04.2008).

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів покласти на обвинуваченого.
Підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.371,373-374, 381-382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судової експертизи № 13-1/363, які складають 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 коп. на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Sony», моделі «Хperia Z5», білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який повернутий потерпілому ОСОБА_4 - залишити у його власності.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1