Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
26 січня 2022 року смт. Романів
Відповідно до ухвали колегії суддів Житомирського апеляційного суду від 11 січня 2022 року для розгляду до Романівського районного суду Житомирської області направлено клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна і 18 січня 2022 року здійснено його автоматизований розподіл в порядку, визначеному статтею 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Посилаючись на те, на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки не здобуто доказів причетності автомобіля до ДТП, а необґрунтовано довге перебування її майна під арештом позбавляє можливості користуватися ним та завдає матеріальної і моральної шкоди, ОСОБА_5 просить повністю скасувати арешт, що накладений на вищевказаний автомобіль.
В ході розгляду клопотання про скасування арешту майна власник майна ОСОБА_3 своє клопотання підтримала з підстав зазначених у ньому.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що відповідно до постанови слідчого у даному кримінальному провадженні від 5 січня 2022 року призначено проведення судової інженерно-транспортної експертизи арештованого майна з наданням до нього доступу експертам, тому на даний час підстави для скасування арешту відсутні.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації в підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації в юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень статті 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що 20 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що в ніч з 19 на 20 червня 2020 року в с. Дертка Романівського району Житомирської області невідома особа, керуючи невстановленим транспортним засобом здійснила наїзд на ОСОБА_6 , внаслідок чого останній був госпіталізований до Чуднівської ЦРЛ і в подальшому помер.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Баранівці Житомирської області в ході огляду місця події було виявлено автомобіль Volkswagen LT-35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено його до Романівського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області та в цей же день визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2020 року за клопотанням старшого слідчого Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 на вищевказаний автомобіль було накладено арешт та залишено його на зберігання у сторони обвинувачення. Відповідно до ухвали арешт накладено оскільки встановлено сукупність підстав вважати, що дане майно є речовим доказом, оскільки зберегло на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
07 серпня 2020 року було проведено огляд автомобіля з метою виявлення слідів ДТП зокрема біологічного походження. В ході огляду нижньої частини кузова автомобіля, ходової частини, вихлопної системи, передніх нижніх важелів (правих та лівих), кардана, заднього моста, паливного бака, бампера та порогів автомобіля, слідів наїзду на пішохода не виявлено. При огляді переднього правого колеса автомобіля на внутрішній поверхні шини виявлено пляму темнобурого забарвлення, тому дане колесо вилучено для проведення експертного дослідження.
Відповідно до висновку експерта № 729 від 26 серпня 2020 року в ході судово-медичної експертизи колеса автомобіля Volkswagen LT-35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ньому слідів крові не виявлено.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП ГНП В Житомирській області ОСОБА_8 від 24 травня 2021 року про призначення експертизи механізму та обставин ДТП констатовано факт, що причетний до ДТП автомобіль наразі не встановлений.
Ухвалами слідчих суддів Любарського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2021 року та 20 серпня 2021 року, представнику ОСОБА_3 було відмовлено у задоволені клопотання про скасування арешту автомобіля Volkswagen LT-35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були обґрунтовані необхідністю проведення процесуальних дій з використання арештованого автомобіля, зокрема проведення експертиз.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що в період часу з 26 серпня 2020 року до 05 січня 2022 року, тобто протягом 1 року 4 місяців і 19 днів, жодні процесуальні дії з арештованим майном не проводилися, а постанова слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП ГНП В Житомирській області ОСОБА_8 від 05 січня 2022 року про призначення інженерно-транспортної експертизи стосується автомобіля Volkswagen LT-35, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і з огляду на відсутність даних про виправлення описки чи помилки, не свідчить про вчинення процесуальних дій щодо арештованого майна.

З урахування викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто належних доказів того, що автомобіль Volkswagen LT-35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причетний до ДТП і зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінально провадження - тобто є речовим доказом (що було підставою для його арешту), тому підстава для його подальшого арешту відпала.

Слідчий суддя вважає, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна ОСОБА_3 не є обґрунтованим, тому з метою забезпечення дотримання її прав, свобод та законних інтересів щодо володіння майном, арешт слід скасувати.

Керуючись статтями 170-174, 309, 369-373, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2020 року на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль Volkswagen LT-35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні №0000185 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали буде проголошений 28 січня 2022 року о 14 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1