Справа № 487/1482/19
Провадження № 1-кп/487/147/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, засудженого 04.04.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2020 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 04 квітня 2019 року, засудженого ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.04.2019 року у виді 3 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.12.2018 близько 11:00 год., більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 разом з іншою особою, провадження відносно якої закрито ухвалою суду у зв`язку зі смертю обвинуваченого, знаходився біля будинку №30 по вул. Дачна в м. Миколаєві, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Перебуваючи у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з іншою особою повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 та сторонніх осіб, таємно викрали частину металоконструкції огорожі, а саме: металеву калитку прямокутної форми, вартістю 260 гривень.

Після цього ОСОБА_4 спільно з іншою особою з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, разпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 260 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні таємного викрадення металевої калитки потерпілої ОСОБА_5 визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Обставин, викладених у зміненому обвинуваченні не оспорював, погодився з кваліфікацією його дій. Пояснив, що у дворі будинку по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 зняли калитку, яку в подальшому віднесли до пункту прийому металу, отримавши грошові кошти, які витратили на спиртні напої та сигарети.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, здійснивши подальший розгляд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував думку учасників судового розгляду, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною, а також роз`яснив їм наслідки такого розгляду справи, а саме, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, зокрема, висновок експерта №30 від 22.01.2019, відповідно до якого ринкова вартість (без урахування податку на додану вартість) майна, яке представлено у вигляді частини металоконструкції огорожі, а саме: калитки металевої прямокутної форми, станом на 04.12.2018 могла становити 260 грн, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у викраденні майна потерпілої ОСОБА_5 за наведених вище обставин, а дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст. 185 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який є нетяжким; дані щодо особи обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочину проти власності, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі; розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем реєстрації характеризується посередньо, не має постійного місця проживання, не працює; на обліку у лікарів нарколога та писхіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 попереднім вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2019 засуджений за ч. 1, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2020 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 4 квітня 2019 року. Засудженого ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.04.2019 року, у виді 3 років позбавлення волі.

Новий злочин обвинуваченим ОСОБА_4 вчинений до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_4 повинно бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання за попереднім вироком Заовдського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2019, тобто з 03.07.2020 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у данному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

З обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати за проведення експертизи №30 від 22.01.2019 в сумі 1144 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2019 року, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 03.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №30 від 22.01.2019 в сумі 1144 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1