Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/5339/21
Провадження № 1-кп/635/1007/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 04 травня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липці Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу статті 89 КК України раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним
04 травня 2021 року о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел направлений на таємне протиправне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , біля двору якого знаходився автомобіль ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, впевнившись в том, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна на водійських дверях, проник до салону вищевказаного автомобілю, після чого таємно викрав автомагнітолу «KD-R317», вартістю 400,00 гривень та акумуляторну батарею «WESTA 6CT-74A AзЕ 720А», вартістю 950,00 гривень, не бажаючи бути поміченим на місці з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано майнову шкоду на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №15 від 14 травня 2021 року- 1 350,00 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

Позиція сторони обвинувачення та обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, добровільним відшкодуванням шкоди потерпілому, щиросердного каяття визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за частиною 3 статті 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі із застосування статті 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в які просить провести судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за його відсутності та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Процесуальні наслідки визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження на підставі частини 3 статті 349 КПК України роз`яснені та зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що 04 травня 2021 року приблизно о 03 годині 00 хвилин він проходив повз автомобіля ГАЗ-24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №6 по пров. Поштовому в с. Липці Харківського району Харківської області, помітив через вікно зазначеного автомобіля автомагнітолу та вирішив її викрасти разом з акумуляторною батареєю. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив переднє вікно зазначеного автомобіля зі сторони водія, вийняв автомагнутолу, після чого вийняв акумуляторну батарею. Після чого розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу статті 89 КК України не судимий, маючого середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання з негативного сторони не характеризується.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність.
Враховуючи, що обвинувачений в силу статті 89 КК України раніше не судимий, визнав свою вину у повному обсязі, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю добровільно відшкодував шкоду потерпілому, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 готовий до самокерованої правослухняної поведінки та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства тобто без відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Щодо вирішення процесуальних питань
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази автомагнітолу «JVC KD-R317» та акумуляторну батарею «WESTA 6CT-74A AзЕ 720А», які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1