Справа № 954/841/21
Номер провадження 1-кп/954/144/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження №0000262 з угодою між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Плисичино Березінського району Мінської області Республіки Білорусь, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованої, пенсіонерки, освіта професійно-технічна, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку квітня місяця 2021 року, більш точної дати не встановлено, в порушення вимог ст.32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст.53, 54, 112, 150 Земельного кодексу України, достовірно знаючи про наявність в межах земельної ділянки, площею 3,7626 га, кадастровий номер :02:001:0106, розташованої на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка належить їй на праві приватної власності, об`єкту культурної спадщини «Курган» із визначеними межами, відповідно до Рішення виконкому Херсонської обласної ради народних депутатів №59/2 від 21.01.1983 року, згідно з яким зазначену пам`ятку археології взято на державний облік та під державну охорону, а також про заборону ведення земельних робіт на території земельної ділянки в межах охоронної зони та насипу кургану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою культивування та засівання більшої площі земельної ділянки та отримання більшого прибутку, за допомогою сільськогосподарської техніки, незаконно та самовільно зайняла земельну ділянку державної власності «Курган» загальною площею 0,06 га, яка в силу ст.53, 150 Земельного кодексу України є землями історико-культурного призначення та має статус особливо цінних земель, шляхом культивування та засівання ґрунту сільськогосподарською культурою «соняшник».

Таким чином, ОСОБА_4 за викладених вище обставин обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

16.09.2021 року між прокурором заступником керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.197-1 КК України, підозрювана у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Сторони також дійшли згоди щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Угодою передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.
Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до змісту ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена та її захисник у судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. При цьому, суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості укладеної між заступником керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_7 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.09.2021 року між заступником керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000262, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.06.2021 року.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на неї обов`язки.
Покласти на засуджену ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 , п.2 ч.3 ст.76 КК України такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1