Провадження №1-кс/463/6757/21
У Х В А Л А

21 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження за №0000407 від 27.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження за №0000407 від 27.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові кримінальне провадження за №0000407 від 27.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Листом від 18.10.2021 йому стало відомо про наявність постанови про закриття зазначеного кримінального провадження. Оскаржуваної постанови не отримував. Вважає, що постанова є передчасною та таку слід скасувати.

В судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд такої проводити у його відсутності.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Як встановлено судом, у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження, №0000407 від 27.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Не зважаючи на неодноразові вимоги слідчого судді, матеріали кримінального провадження на адресу суду не скеровано, в зв`язку з чим слідчим фактично не представлено суду доказів, які б могли підтвердити підставність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Жодних заперечень з приводу викладених у скарзі вимог, також на адресу суду не скеровано.

Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід задоволити, скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження за №0000407 від 27.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження за №0000407 від 27.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1