Справа № 438/1824/21
Провадження №1-кс/438/98/2021
УХВАЛА
про арешт майна

01 грудня 2021 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000114 від 29.11.2021 року, про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2021 року до слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області надійшло клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2021 року приблизно о 22 год. 50 хв. невстановлена особа перебуваючи на площі Івана Франка в м. Бориславі, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка заволоділа мобільним телефоном марки «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 .

В наданому клопотанні дізнавач ОСОБА_3 зазначив, що відомості за даним фактом 29 листопада 2021 року сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 29.11.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_5 допитаний як потерпілий, повідомив, що у своєму користуванні має мобільний телефон марки «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 синього кольору у силіконовому прозорому чохлі з встановленими в нього стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_3 та «Київстар». Даний телефон придбав у листопаді 2019 року та користувався ним до 28.11.2021.

28 листопада 2021 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 проходив неподалік центру зайнятості, який розташований поблизу парку культури та відпочинку. Там зустрів невідомих хлопців, які попросили закурити. Він дав їм сигарету та одразу познайомився з ними, одного з них звали ОСОБА_6 , а іншого ОСОБА_7 . Вони сиділи спочатку поблизу фонтану з ведмедями при виході з парку, після чого вирішили піти в нічний магазин «Хутровик» по вул. Івасюка м. Борислава. В магазині вони придбали спиртне після чого випили його та пішли на площу Івана Франка м. Борислава. В присутності ОСОБА_6 перед цим він витягав мобільний телефон та включав на ньому музику. ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, це була десь 22 год. 50 хв. в цей час ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон щоб зателефонувати. Він в свою чергу довіряючи його намірам дав свій мобільний телефон. ОСОБА_6 з ним відійшов в сторону, а саме в напрямку кафе «Мармуляда». Він цьому уваги не придав так як довіряв йому. Далі він побачив що ОСОБА_7 також немає та почав шукати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щоб забрати свій мобільний. В свою чергу їх ніде не було. Будучи в центрі неподалік фонтанів він попросив у невідомих хлопців, які там сиділи телефон щоб подзвонити на свій номер, однак він був вимкненим. Тоді зрозумів що його ошукали та шляхом обману заволоділи телефоном. Після цього одразу зателефонував до працівників поліції.

29 листопада 2021 року ОСОБА_5 на підставі заяви надав до матеріалів кримінального провадження коробку та гарантійний талон на свій мобільний телефон, яким заволоділи шляхом обману, а саме: «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 .

29 листопада 2021 року неповнолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі письмової заяви в присутності матері ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 в силіконовому чохлі та два стартові пакети операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар».

Будучи опитаним, ОСОБА_9 повідомив, що заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 шляхом обману під приводом здійснення телефонного дзвінка, оскільки мав намір його в подальшому продати.

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучену річ, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Мобільний телефон «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане у клопотанні майно, на яке дізнавач ОСОБА_3 просить накласти арешт, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 та прокурор не прибули, просять розглянути клопотання без їхньої участі, підтримують його у повному обсязі, про що зазначено в клопотанні.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалось.

Учасники справи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000114, 28 листопада 2021 року приблизно о 22 год. 50 хв. невстановлена особа перебуваючи на площі Івана Франка в м. Бориславі, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка заволоділа мобільним телефоном марки «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 .

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 29.11.2021 року майно, а саме: мобільним телефоном марки «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 визнане як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000114, 29 листопада 2021 року.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що мобільним телефоном марки «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання дізнавача подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Дізнавачем доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. ст. 317, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000114 від 29.11.2021р., а саме мобільний телефон марки «МІ АЗ Not just Blue 4 Gb Ram 64 Rom» 1ME1 1 33352, 1MEI2 НОМЕР_2 в силіконовому чохлі та два стартові пакети операторів мобільно зв`язку «МТС» та «Київстар» з позбавленням права відчужувати вказане майно та передати його на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів, з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1