ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/755/21

Провадження № 1-кп/348/113/22

14 лютого 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судовоого засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017, за обвинувальним актом від 07.04.2021, щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владимир, Російської Федерації, зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, із повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше судимого: вироком Надвірнянського районного суду від 29.09.2020 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, яке не відбуте, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Кримінальний проступок ним вчинено при наступних обставинах.

Вироком Надвірнянського районного суду від 29.09.2020, який набрав законної сили 30.10.2020, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання 80 годин громадських робіт. Однак ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, а в період невідбутої та непогашеної судимості, вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, засудженому ОСОБА_4 по місцю його проживання, зазначеному у вироку суду, 11.11.2020 направлено виклик через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» до уповноваженого органу з питань пробації для роз`яснення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт. На виклик засуджений ОСОБА_4 не прибув.

Засудженому ОСОБА_4 23.11.2020 повторно направлено виклик через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» до уповноваженого органу з питань пробації для роз`яснення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, однак на повторний виклик засуджений ОСОБА_4 також не прибув.

Працівниками уповноваженого органу з питань пробації 30.11.2020 проведено перевірку по місцю проживання засудженого ОСОБА_4 з метою з`ясування причин неявки за викликами до Надвірнянського МРС для роз`яснення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт.

Під час перевірки за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 не виявлено. В подальшому, в дверях будинку залишено виклик на 01.12.2020 року до Надвірнянського МРС для роз`яснення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт. На вказаний виклик засуджений ОСОБА_4 також не прибув.

Відносно ОСОБА_4 01.12.2020 розпочато першочергові заходи виявлення засудженої особи, місцезнаходження якої невідомо.

Працівниками уповноваженого органу з питань пробації повторно 22.12.2020 проведено перевірку по місцю проживання засудженого ОСОБА_4 за вказаною у вироку суду адресою, з метою з`ясування причин неявки до Надвірнянського МРС для роз`яснення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт. Під час проведення перевірки було проведено розмову з жінкою на ім`я ОСОБА_5 , яка розповіла, що є цивільною дружиною ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_4 неофіційно працює у приватного підприємця у АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, а саме 22.12.2020, засудженого ОСОБА_4 було розшукано працівниками служби пробації та проведено бесіду з метою необхідності відбути призначені судом громадські роботи. ОСОБА_4 з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт - у вигляді підписки ознайомився, однак підписувати зазначений документ відмовився та надав пояснення про те, що йому відомо, що він засуджений Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 164 КК України 80 годин громадських робіт, які зобов`язаний відпрацьовувати по місцю проживання, однак відбувати призначене судом покарання не має можливості так як неофіційно працює в магазині по вулиці Грушевського в м. Надвірна. Будь-які інші документи, необхідні для заповнення згідно порядку виконання покарання у виді громадських робіт, засуджений ОСОБА_4 підписувати відмовився, тому що не вважає за необхідне. Від направлення до Пасічнянської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт, засуджений ОСОБА_4 також відмовився. Вказаний факт доводиться повідомленням Пасічнянської сільської ради від 27.01.2021.

Таким чином ОСОБА_4 , будучи в статусі засудженого, з часу призначення йому судом покарання у виді громадських робіт, тобто з 30.10.2020, по даний час, незважаючи на проведену з ним індивідуально-профілактичну роботу, роз`яснення йому необхідності виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт, неодноразові виклики та попередження про настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, за відсутності причин, які унеможливлюють виконання покарання, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду пояснив, що Вироком Надвірнянського районного суду від 29.09.2020 його визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Йому було відомо про вказаний вирок суду та про те, що він повинен відбувати покарання у виді громадських робіт по місцю проживання.

Однак він не з`являвся на виклики до органу пробації та на відбування громадських робіт, оскільки після винесення вироку неофіційно влаштувався на роботу в магазину «Гудок», що в м. Надвірна, тому на мав можливості відбувати громадські роботи по місцю проживання.

22.12.2020 його розшукали працівниками служби пробації та провели з ним бесід щодо необхідності відбути призначені судом громадські роботи. Він ознайомився з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, однак підписувати зазначений документ відмовився, пояснивши, що відбувати призначене судом покарання не має можливості так як неофіційно працює в магазині по вул. Грушевського в м. Надвірна. Будь-які інші документи він також підписувати відмовився. Від направлення до Пасічнянської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт також відмовився.

У вчиненому розкався та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суд його суворо не карати.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфіковані вірно.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, розлучений, проживає у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні одна неповнолітня дитина, по місцю проживання характеризується посередньо,а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття у вчиненому, так як обвинувачений повністю визнає свою вину, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, так як під час досудового розслідування обвинувачений давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просив суд врахувати обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, та призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді трьох місяців арешту. За сукупністю вироків шляхом складання покарань призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за правилами ст. 72 КК України у виді трьох місяців десять днів арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив його суворо не карати.

Судом враховано, що відповідно до ст. 50 КК України складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального проступку, передбаченого Особливою частиною КК України а саме за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги , що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимою особою за вироком Надвірнянського районного суду від 29.09.2020 за ч. 1 ст. 164 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 на момент постановлення вироку не відбув жодної години громадських робіт.
Ухвалюючи вирок, суд враховує, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст.72 КК України, одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, тобто покарання за вироком Надвірнянського районного суду від 29.09.2020 у виді 80 годин громадських робіт відповідає 10 дням арешту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, обвинуваченій при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

Приймаючи до уваги, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив після постановлення вироку Надвірнянського районного суду від 29.09.2020, однак до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне за правилами ст. 71 КК України повністю приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком від 29.09.2020, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1ст. 72 КК України, де одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, що становить 10 днів арешту.
Оскільки саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 за даним кримінальним провадженням не обирався, у зв`язку з чим строк покарання необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання 2 (два) місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим виром повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Надвірнянського районного суду від 29.09.2020 у виді 80 годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_4 за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, покарання у виді 2 місяців 10 днів арешту.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Речовий доказ: особову справу № 13/2020 засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в оригіналі на 52 арк., яка згідно постанови дізнавача від 26.04.2021 зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути Надвірнянському районному сектору Філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1