КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/694/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181, 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і координації діяльності правоохоронних органів Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування, тобто до 14.02.2022 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струмівка Луцького району Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ВКФ «Віта-Авто», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці із забороною цілодобово залишати своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги, прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, без належної оцінки існуючих у провадженні ризиків і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років. Прокурор зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні ще не встановлені усі обставини та причетні особи. Перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та інших учасників, оскільки останньому відома їх контактні дані. Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи впливати на хід досудового розслідування.

На думку сторони обвинувачення, застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж домашній арешт не зможе гарантувати належне виконання підозрюваним свої процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, СУ ГУ ІIIIв Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000497 від 20.07.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що приблизно у липні 2021 року па території України (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_12 спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, організував та очолив стійке злочинне об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, із загальними правилами поведінки, з розробленою співпідпорядкованістю між членами групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, при цьому, керуючись бажанням спільного здійснення злочинів на території м. Києва та Київської області, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, направлене па привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні.
Внутрішня стійкість організованої групи обумовлювалася тісними відносинами, які мали між собою члени групи і виражалися в обізнаності кожним з учасників групи про факт об`єднання в одну групу і бажання об`єднати свої зусилля для досягнення єдиного злочинного результату.
З метою забезпечення існування та функціонування організованої групи, між її учасниками був розроблений єдиний плай з розподілом функцій кожного з учасників злочинної групи. Відповідно до вказаного плану завданнями і мстою існування організованої групи було привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні за для забезпечення незаконного збагачення учасників злочинної групи.
Так, ОСОБА_12 , усвідомлюючи неспроможність одноособово реалізувати свій злочинний намір, спланував досягнути поставлену мету за рахунок створення і керування організованою групою, яку він почав формувати в невстановлений досудовим розслідуванням час, обравши направленістю її діяльності привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , усвідомлюючи необхідність залучення до організованої групи більшої кількості учасників для досягнення максимального злочинного результату та уникнення викриття правоохоронними органами у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, реалізуючи свій злочинний умисел, вирішив залучити до складу організованої групи раніше знайомих довірених осіб, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_19 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, які мають відповідне соціальне положення, зв`язки для вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з привласненням чужого майна, яке перебувало у його віданні.
Отримавши від ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб згоду па зайняття спільною злочинною діяльністю у складі організованої групи, ОСОБА_12 за покладеними на себе функціями її організатора і керівника, з мстою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами, розробив загальний плай, який па стані створення групи довів її учасникам та за яким їх дії були направлені на досягнення єдиного злочинного результату. При цьому, ОСОБА_12 визначив ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб як учасників організованої групи та співвиконавців вчинюваних ним злочинів, а також організовував та брав участь у привласненні чужого майна, яке перебувало як у його віданні, так і інших учасників організованої групи, тобто безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів.
Також, отримавши від ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, згоду па спільну злочинну діяльність у складі організованої групи, ОСОБА_12 за покладеними па себе функціями її організатора і керівника групи, з мстою підготовки до вчинення корисливих злочинів, дотримання співучасниками заходів конспірації для протидії викриттю правоохоронними органами, довів останнім загальний плай вчинення злочинів.

Стійкість організованої групи ОСОБА_12 забезпечував за рахунок її стабільного складу, підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та розподілу ролей.
Організована група, яку створив ОСОБА_12 з мстою вчинення злочинів, характеризувалась стійкістю, що знайшло своє вираження у згуртованості та стабільності. Так, між учасниками організованої групи були постійні внутрішні зв`язки. Між керівником групи та її учасниками існував високий рівень узгодженості дій, взаємодовіра, єдині правила поведінки, до яких слід віднести спеціальні домовленості щодо ведення розмов між собою, використання окремих засобів зв`язку між собою, єдину систему вчинення кримінальних правопорушень з чітким розподілом функцій кожного з учасників групи, тощо.
Характерним було визначення способів конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами. Для забезпечення зв`язку між учасниками групи під час вчинення кримінальних правопорушень використовувались нові абонентські номери мобільних операторів та нові мобільні телефони з метою повного уникнення їх відстеження внаслідок використання ними радіоелектронних засобів спілкування.
Мобільність групи забезпечувалась шляхом використання автомобіля, який перебував у користуванні учасників групи, а саме: автомобіль марки «Opel» модель «Combo» білого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Відтак, ОСОБА_12 організував та очолив злочинне об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників організованої групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, з корисливих мотивів та мстою вчинення протиправних дій, а саме, привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні; відповідав за координацію та контроль за діями інших учасників групи; планував вчинення злочинів та розподіляв функції учасників групи для досягнення розробленого ним плану, відомого всім учасникам; підтримував постійний зв`язок між членами організованої групи через засоби телефонного зв`язку та під час особистих зустрічей; організовував та приймав участь у привласненні чужого майна, яке перебувало у його віданні, тобто безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів.
ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, будучи активними учасниками організованої ОСОБА_12 злочинної групи, згідно розподілених функцій, брали участь у привласненні чужого майна, яке перебувало у їх віданні, тобто безпосередньо брали участь у вчиненні злочинів.

Крім того, органом досудового розслідування зазначено, що продовжуючи спільну злочинну діяльність, спрямовану на привласнення чужого майна, яке перебувало у їх віданні, 05.12.2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 відповідно до заяви про прийняття на роботу водієм-екснедитором 04.05.2001 року, перебуваючи па посаді водія ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ВІТА-АВТО», використовуючи, відповідно до наказу № 109/1 від 01.09.2021 року, закріплений за ним автомобіль марки «Scania G 420 LA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом (цистерною) марки «Schwarzmullcr С-203», державний номерний знак НОМЕР_3 , діючи у складі організованої групи, будучи активним її учасником та довіреною особою організатора злочинної групи ОСОБА_12 , з відома всіх учасників групи та під керівництвом ОСОБА_12 , із заздалегідь розробленим планом, па підставі договору № 2 від01.11.2020 року укладеного між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «ВІТА-АВТО» та ТОВ «ВОГ РЕСУРС», з надання транспортних послуг, а саме перевезення небезпечних вантажів (паливно- мастильних матеріалів) автомобільним транспортом, прибув до нафтобази, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 14-Б, де діючи у складі організованої групи, згідно з попередньою злочинною домовленістю з старшим товарним оператором нафтобази ОСОБА_13 , який діючи у складі організованої групи, будучи активним її учасником та довіреною особою організатора злочинної групи ОСОБА_12 , надмірно, не обліковуючи, завантажив напівпричіп (цистерну) паливно-мастильними матеріалами, а саме бспзииом марки «А-95» у кількості 377 літрів.
В подальшому, відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 11.09.2012 року, яким передбачена повна матеріальна відповідальність за заподіяну шкоду за незабезпечення з вини працівника зберігання ввірених йому матеріальних цінностей, а саме, згідно посадової інструкції від 04.03.2020 року, будучи матеріально відповідальною особою за приймання і здачу вантажу в повному обсязі згідно супровідних документів, матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час перевезень та використання паливно-мастильних матеріалів згідно затверджених нормативів, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, діючи у складі організованої групи, будучи активним її учасником та довіреною особою організатора злочинної групи ОСОБА_12 , із заздалегідь розробленим планом, ОСОБА_24 , використовуючи закріплений за ним автомобіль марки «Scania G 420 LA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом (цистерною) марки «Schwarzmullcr С-203», державний номерний знак НОМЕР_3 , під час транспортування паливно-мастильних матеріалів, до місць їх реалізації через мережу автозаправних станцій «WOG», прибув па спеціально обладнаний паркувальний майданчик, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де відвантажив з напівпричепа (цистерни) надлишок паливно-мастильних матеріалів, а саме бензину марки «А-95» у кількості 377 літрів та передав їх невстановленим досудовим розслідуванням особам, які в свою чергу, діючи у складі організованої групи, будучи активними її учасниками та довіреними особами організатора злочинної групи ОСОБА_12 , з метою не викриття правоохоронними органами злочинної групи, використовуючи автомобіль марки «Opel» модель «Combo», д.н.з. НОМЕР_4 , відповідно до розробленого плану злочинних дій, незаконно привласнений надлишок паливно-мастильних матеріалів, а саме бензину марки «А-95» у кількості 377 літрів, транспортували до спеціально підшуканого невстановленими досудовим розслідуванням особами місця, звідки в подальшому здійснювали роздрібну реалізацію незаконно привласнених паливно-мастильних матеріалів, а саме бензину марки «А-95» у кількості 377 літрів, невстановленим досудовим розслідуванням особам. Отримані таким чином грошові кошти акумулювались ОСОБА_12 та в подальшому останнім розподілялись між учасниками злочинної групи, чим спричинили ТОВ «ВОГ РЕСУРС» матеріальну шкоду у розмірі 11 683 гривні 23 копійки.

15.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 під час відвантаження паливно-мастильних матеріалів, учасниками організованої злочинної групи, останніх було затримано працівниками правоохоронних органів, тим самим діяльність організованої злочинної групи було припинено.
16.12.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
17.12.2021 року старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування, тобто до 14.02.2022 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не було доведено, що наведені в клопотанні обставини виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується зогляду на наступне.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні слідчого докази з доданими до нього матеріалами.

З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх наявність є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, проте, у клопотанні органу досудового розслідування відсутні будь-які докази на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, колегією суддів також враховано дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявність постійного місця роботи та джерела доходу, позитивних характеристик, стан його здоров`я, того, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.

Таким чином, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу Київської обласної обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування, тобто до 14 лютого 2022 року включно, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю і координації діяльності правоохоронних органів Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3