Справа № 507/1493/21
Провадження № 1-кп/507/62/2021
Номер рядка звіту 227
В И Р О К
17.11.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стара Кульна Котовського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
27 липня 2021 року приблизно о 03.45 годині, водій ОСОБА_3 , керуючи цим рейсовим автобусом, рухався в темну пору доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю автодороги «Київ-Одеса», яка є автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення М-05, має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони.
Проїжджаючи на 311 км + 520 м цієї автодороги в Любашівському районі Одеської області, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги для руху у протилежних напрямках, що позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено) і 1.5. (позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), а зустрічні половини дороги відокремлені одна від одної газоном з суцільною залізобетонною парапетною огорожею, рухаючись з боку міста Київ у напрямку міста Одеса, поза населених пунктів, на прямій неосвітленій штучними джерелами освітлення ділянці, на затяжний підйом, зі швидкістю близько 90 км/год, водій ОСОБА_3 грубо порушив пункти: 1.5.; 2.3. б); 12.3.; 13.3. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров 'ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний: б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об 'їзду перешкоди»;
п. 13.3. «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»,
заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.
Так, рухаючись у правій смузі свого напрямку руху, з увімкненим ближнім світлом фар, водій ОСОБА_6 завчасно виявив перешкоду у вигляді автопоїзда у складі тягача «MAN TGX 24.480», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «KOGEL», номерний знак НОМЕР_3 , що стояв попереду, у шутному напрямку, більшою своєю половиною на правому за ходом руху узбіччі, з увімкненими габаритними вогнями і аварійною світловою сигналізацією, при цьому, на бампері-відбійнику та задніх бортах причепа були встановлені розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 г) «Правил дорожнього руху»: «Довгомірний транспортний засіб» - два прямокутники жовтого кольору, розміром 500 х 200 мм, з каймою червоного кольору, завширшки 40 мм, із світлоповертального матеріалу. Знак розміщується на транспортних засобах крім маршрутних) ззаду горизонтально (чи вертикально) і симетрично до поздовжньої осі, довжина яких від 12 до 22 м, а позаду автопоїзд додатково був позначений встановленим на межі проїзної частини і правого узбіччя, на відстані близько 16-17 м від задньої вісі причепа, знаком аварійної зупинки.
Проте, при наближенні до цього автопоїзда водій ОСОБА_3 вкрай уважним не був, постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не переконався, що обрана ним швидкість руху забезпечить постійний контроль за траєкторією руху автобусу і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у тому числі і пасажирам його автобусу.
Як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, водій ОСОБА_3 , наближаючись до перешкоди, своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу для безпечного проїзду цієї ділянки дороги, а під час об`їзду автопоїзда, через неуважність, не дотримався безпечного інтервалу і допустив наїзд, без застосування гальмування, передньою правою частиною керованого автобусу «SETRA» на задню ліву частину напівпричепу «KOGEL», на попутних курсах.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автобусу «SETRA», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю на місці пригоди, а саме: відкрита черепно-лицева травма: садна та забійні рани голови; крововиливи в м`які тканини голови; багатоуламковий перелом кісток мозкового та лицевого черепу; крововилив під м`яку мозкову оболонку великих півкуль та мозочка; закрита травма тулуба: садно правого надпліччя; ділянки правої ключиці та грудини; садно поперекової ділянки справа; переломи 1-9-го правих ребер поміж середньоключичною та середньою пахвовою лініями; переломи 9- 10-го правих ребер по навколохребцевій лінії; забій легень; розриви печінки та селезінки; крововиливи в ділянках судинних ніжок обох нирок; закрита травма кінцівок: садна лівої кисті; масивне садно правої верхньої кінцівки; синець в ділянці правого колінного суглобу; синець правої гомілки; садно в ділянці лівого колінного суглоба; синець лівої гомілки; закритий багатоуламковий перелом обох кісток правої гомілки у нижній третині.
Пасажиру цього ж автобусу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно- мозкової травми, до складу якої входить: забій лобної частки лівої півкулі, множинні ушкодження твердої мозкової оболонки, вдавлений багатоуламковий перелом лобної кістки зліва, з переходом на верхню та внутрішню стінку лівої очниці, перелом внутрішньої, верхньої, нижньої стінок лівої очниці, перелом передньої стінки лівої верхньої щелепи, багатоуламковий перелом лівої виличної кістки, параорбітальні гематоми з обох сторін, забійно-рвана рана в лобовій ділянці зліва та лівій виличній ділянці; садна нижніх кінцівок, які складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень і, за критерієм небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Отже, водій ОСОБА_3 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3. б); 12.3.; 13.3. «Правил дорожнього руху», гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_9 і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .
Таким чином, дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та зокрема розповів, що він 26 липня 2021 року о 23:30 год. виїхав автобусом із пасажирами в кількості 20 чоловік, в напрямку до Кишиніва, автодорога була досить завантаженою, погода нормальна, його напарник відпочивав. 27 липня 2021 року о 03:45 год. він відволікся, подивився в дзеркало, щоб побачити хто їде позаду нього та допустив зіткнення із автомобілем-тягач, який стояв попереду, більшою половиною на узбіччі. Внаслідок ДТП пасажири, які сиділи на другому сидінні, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких чоловік ОСОБА_10 помер.
Потерпілі: ОСОБА_10 та ОСОБА_8 згідно заяв просили кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у їхню відсутність, претензій матеріального та морального характеру не мають, просили призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі (а.с.49-51, 39-41).
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, характеризується виключно позитивно, одружений, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує його поведінку в судовому засіданні, під час якого він зробив для себе належні висновки, критично ставиться до своїх дій, в нього відсутні будь-які наміри уникнути кримінальної відповідальності. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: добровільне відшкодування заподіяної шкоди, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Також суд враховує і позицію потерпілих, яка не є визначальною при обранні виду та міри покарання, проте враховується у сукупності із іншими обставинами справи.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом основного покарання із випробуванням. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Разом з тим, відповідно до роз`яснень, наданих в п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2004 р. слідує, що у кожному випадку призначення покарання за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає доцільним його застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 з наступних підстав.
Так, санкція ч.2 ст.286 КК України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи.
Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, поряд із тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 керуючи автобусом, який є джерелом підвищеної небезпеки, грубо порушив правила дорожнього руху України, та внаслідок чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпіла ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_10 від отриманих травм помер. За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне застосовувати до ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, призначення покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.
Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту закінчується 18 листопада 2021 року. Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 та призначену міру покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для продовження відносно ОСОБА_3 обраного запобіжного заходу.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 5834 грн. 74 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 5834 грн. 74 коп. на користь держави.
Речові докази: автобус «SETRA» н/з НОМЕР_1 , 2014 року випуску, білого кольору, номер рами: НОМЕР_4 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_5 від 27.11.2019, зареєстрований на ім`я компанії «GALIZ-SV», юридична адреса: Республіка Молдова, м. Кишинів, вул. Тіміс, 38, залишити власнику за належністю, а накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 29 липня 2021 року арешт на вказане майно, яке визнано речовим доказом - скасувати
Речовий доказ: автопоїзд у складі тягача «MAN TGX 24.480» н/з НОМЕР_2 , білого кольору, 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_6 , який зареєстрований на ОСОБА_11 , Черкаська обл., Маньківський р-н, с. Іваньки, на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_7 від 03.12.2019 р. та спеціалізованого напівпричепа «KOGEL SP 24», н/з НОМЕР_8 , білого кольору 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_9 , який зареєстрований на ОСОБА_11 , Черкаська обл., Маньківський р-н, с. Іваньки, на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з серії НОМЕР_10 від 23.10.2019, залишити власнику за належністю, а накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 29 липня 2021 року арешт на вказане майно, яке визнано речовим доказом - скасувати
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1