єдиний унікальний номер справи 531/1601/21
номер провадження 1-кп/531/201/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження №0000319 від 05 червня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чугуїв, Харківської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 05.06.2021 року близько 11:00 год за попередньою змовою з ОСОБА_6 , взявши із собою заздалегідь підготовлене знаряддя, прийшли до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , поряд з яким на вулиці встановлені металеві стенди, які перебувають на балансі Свято-Пантелеймонівського храму м.Карлівка, де користуючись тим, що їх ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшли до них і, за допомогою плоскогубців та стамески, демонтували та викрали металеві стенди пофарбовані фарбою сірого кольору у загальній кількості три штуки, довжиною 148 см та шириною 77 см одного стенду, які виготовлені кустарним способом з профільної труби та кутика металевого, вартістю 798,78 грн. Взявши вказані стенди ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , направилися у напрямку металоприймального пункту, дорогою до якого були затримані працівниками поліції. Таким чином, розпорядилися майном у повному обсязі на власний розсуд, чим спричинили Свято-Пантелеймонівському храму м.Карлівки матеріальних збитків на суму 789,78 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та надав пояснення аналогічні обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Просив застосувати до нього покарання у виді громадських робіт.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, майно церкві повернуто, тому просив при постановленні вироку застосувати ст.69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого, представника потерпілої сторони та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України вірна, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується та повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавстким районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 05 листопада 2021 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих громадян). Орган пробації вважає за доцільне, у разі застосування по обвинуваченого ст.75 КК України, покладення на правопорушника обов`язку, передбаченого п.3 ч.3 ст.76 КК України, а саме: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відшкодування спричиненої шкоди та відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої сторони, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази металеві стенди в кількості три штуки, пофарбовані фарбою сірого кольору, довжиною 148 см та шириною 77 см кожний, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати поверненими законному володільцю;

- інструменти (знаряддя злочину), а саме: плоскогубці з рукояткою червоного кольору, молоток з дерев`яною ручкою, розвідний ключ чорного кольору, стамеска з рукояткою жовтого кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , вважати поверненими законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з моменту його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд Полтавської області.

Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1