Провадження № 1-кп/761/2776/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2021 року за №0002996, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 липня 2021 року за №0002996, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою від 12 листопада 2021 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 10 січня 2022 року, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просила продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування чого зазначила, що підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, наявні визначені ст.177 КПК України ризики, які не змінилися та не зменшилися, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працює, не займається суспільно-корисною працею, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просила врахувати, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, та змінити йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав наведених захисником. Просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ухвалою від 12 листопада 2021 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено до 10 січня 2022 року, включно.

При продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , майновий та сімейний стан обвинуваченого, існування ризиків переховуватись від суду, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики суттєво не зменшились та не змінились.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює та не займається суспільно-корисною працею, втім є цілком ймовірним існування ризику, що обвинувачений може ухилитися від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке може бути призначено у випадку встановлення його вини.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду,який з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому доводи захисника в судовому засіданні щодо можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на домашній арешт не спростовують вищенаведених висновків суду.

Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що свідчать встановлені обставини та дані, що характеризують його особу, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 21 лютого 2022 року.

На підставі викладеного,керуючись ч.3 ст. 331, ст. 369 КПК України,суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраного у вигляді тримання під вартою, до 21 лютого 2022 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбаченим КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 ( сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA1012089. Призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року по справі №761/29169/21, кримінальне провадження № 1-кп/761/2776/2021, внесені … (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. Прибувати за кожною вимогою до суду;

2. Не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання чи перебування без дозволу суду;

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалою суду обов`язків 60 днів з моменту внесення обвинуваченим застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1