10.12.2021
Справа № 359/8869/21
Провадження № 1-кп/359/635/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових зсідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурорів ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0000576, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирище, Ічнявського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
23.06.2021 в період часу з 09.00 - 14.00 год., ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю знайомою ОСОБА_8 , де після вживання спиртних напоїв між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків відбувся конфлікт.
В подальшому, в ході конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 23.06.2021, в період часу з 09.00 - 14.00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс не менше 4 ударів руками в область голови та тулубу ОСОБА_8 , чим спричинив наступні тілесні ушкодження: синець на повіках правого ока з переломом на скроневу та щічну ділянки, синець на обличчі зліва, синець на підборідді, з переходом на ліву та праву щічну ділянки, крововилив в м`які тканини голови лобно-скроневої ділянки справа та зліва, крововилив під оболонки та в речовину головного мозку, кров`янистий ліквор в шлуночках головного мозку, набряк-набухання головного мозку, чисельні синці на грудях, верхніх та нижніх кінцівках, садно на правому коліні.
Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обвинувачуваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, визнав частково. Надав покази про те, що умислу завдати смерть ОСОБА_8 він не мав. Він не передбачав, що від його ударів можуть настати такі наслідки. 23.06.2021 до його помешкання, що за адресою АДРЕСА_1 , прийшла в гості ОСОБА_8 . У нього вдома були алкогольні напої, які він розпив з ОСОБА_8 . Під час вживання алкогольних напоїв, вони спілкувалися, бо були знайомі, будь-яких інших відносин між ними не було. Раптово ОСОБА_8 вирішила залишитися у нього вдома, що йому не сподобалося. Він просив потерпілу залишити його помешкання, однак остання не реагувала. Раптово, на ґрунті конфлікту, у кімнаті квартири він кулаком лівої руки наніс 3-4 удари по голові ОСОБА_8 . Потерпіла намагалася його також ударити, однак не змогла. У момент нанесення ним ударів потерпілій вони стояли на ногах один на проти одного. Від його ударів потерпіла присіла. Потім потерпіла піднялася на ноги, він не витримав та вийшов із квартири. Довгий час він не повертався. На вулиці зустрівши працівників поліції, сказав їм, що у нього дома п`яна та побита ОСОБА_8 . Хотів щоб працівники поліції її вивили та забрали. Повернувшись до його помешкання разом із працівниками поліції виявили ОСОБА_8 на ліжку без життєвих ознак. В судовому засіданні вину визнав, розкаявся та попросив вибачення за скоєне у потерпілої.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 визнав себе винним частково, його вина у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

У судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_4 , яка дала показання, що загибла ОСОБА_8 є її матір`ю. Матір`ю ОСОБА_8 була доброю, люблячою, спокійною. Працювала в селі Мирне на Птахофабриці. До даних подій вона не спілкувалася із матір`ю та остання мешкала окремо в АДРЕСА_2 . Який спосіб життя матір вила до смерті їй не відомо. Очевидцем подій які сталися 23 червня 2021 року, вона не була. 23.06.2021 їй зателефонував працівник поліції та у телефонній розмові повідомив, що знайшли тіло її матері, за якою адресою потерпіла не пам`ятає. Уже потім потерпіла прочитала у висновку експерта, що ОСОБА_8 померла від нанесення тяжких тілесних ушкоджень. Вона знає, що причетний до смерті її матері ОСОБА_6 . Раніше ОСОБА_6 вона не знала та матір їй нічого не розповідала. Від ОСОБА_9 потерпіла дізналася, що на передодні смерті матері, останній зустрів на улиці у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , який сказав «угомоніть матір, бо я її заб`ю». У розумінні потерпілої слова угомоніть матір це щоб вона не ходила до ОСОБА_6 . Із метою перевиховання просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді максимального реального позбавлення волі.
Крім показань потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочину підтверджується також наступними доказами:

- висновком судово-психіатричного експерта №463 від 21.07.2021 (а.с.74-76), згідно з яким ОСОБА_6 перед скоєнням інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. Перед скоєнням інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. За своїм психічним станом на момент скоєння інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. За своїм психічним станом на даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованих йому дій в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. За своїм психічним станом на момент скоєння інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. За своїм психічним станом на момент скоєння інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 страждає на - Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (синдром залежності від алкоголю) (F 10.24 за МКХ 10). Він потребує лікування від алкогольної залежності на загальних підставах. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено. Клінічних ознак наркоманії у ОСОБА_6 під час проведеного обстеження не виявлено;
- висновком експерта №129/271/21/тр від 10.08.2021 (а.с.77-78), згідно з яким враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень на голові, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, не виключається можливість її утворення при обставинах та в спосіб, на які вказує ОСОБА_10 , під час проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 року. Враховуючи ступінь вираженості трупних та початкових гнильних змін при дослідженні ОСОБА_8 , в секційному залі (10:24 год.) 25.06.2021 року, можна припустити, що з моменту настання смерті міг пройти проміжок часу приблизно не менше доби але не більше 3-х діб. Враховуючи локалізацію, кількість, морфологічні особливості виявлених ушкоджень на тілі ОСОБА_8 , можна припустити, що в ділянку голови було спричинено не менш трьох (3) травмуючих впливів (ударів), в праве плече два (2) в груди справа два (2), в праве стегно три (3), на правій гомілки одне (1), на лівому плечовому суглобі одне (1), на лівому коліні два (2), на правому коліні одне (1). Після спричинення всіх тілесних ушкоджень та з моменту розвитку закритої черепно-мозгової травми і до настання смерті міг пройти проміжок часу приблизно 16 годин;

- висновком експерта №271 від 25.06.2021 (а.с.79-81), згідно з яким при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , 1975 р.н., виявлені такі пошкодження: а) синець на повіках правого ока, з переходом на скроневу та щічну ділянки; синець на обличчі

зліва: синець на підборідді, з переходом на ліву та праву щічні ділянки; крововилив в м`які тканини голови лобно-скроневої ділянки справа та зліва; крововилив під оболонки та в речовину головного мозку, кров`янистий ліквор в шлуночках головного мозку; набряк-набухання головного мозку. Данні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, в сукупності мають ознаки

тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку із настанням смерті гр. ОСОБА_8 б) численні синці на грудях, верхніх та нижніх кінцівках, садно на правому коліні. Данні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_11 , І975 р.н., настала від закритої черепно-мозкової травми, на що вказують пошкодження, описані в п. 1а Висновку, а також результати судово-гістологічного дослідження: (...вогнищеві субарахноїдальні крововиливи та нечисленні дрібновогнищеві крововиливи в речовині маргінально з деструкцією тканини та навколосудинні крововиливи в тому числі в підкорковій ділянці, в мозочку та в стовбурі; дистрофічні зміни нервових клітин, їх набуханням ...». Всі ушкодження утворились від дії тупого(их) предмету(ів), індивідуальні і характерні властивості яких не відобразились. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 , І975 р.н., виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові 2,56 %, у крові бдуральної гематоми 2.42%. Вказана концентрація етилового спирту в крові за життя зазвичай може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що посвідчують та характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 .

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, ОСОБА_6 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставин, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_6 ознак протиправності. ОСОБА_6 раптово на ґрунті побутового конфлікту наніс не менше 4 ударів руками в область голови та тулубу ОСОБА_8 , що призвело до смерті ОСОБА_8 внаслідок закритої черепно-мозкової травми. Отже, між діями обвинуваченого та наслідками спричиненими ним потерпілій, існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Разом з тим, до цієї події обвинувачений перебував з ОСОБА_8 в дружніх відносинах. ОСОБА_6 завдавав удари ОСОБА_8 на ґрунті раптово виникнувших неприязних відносин по відношенню до своєї знайомої, які виникли у нього, у зв`язку з тим, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та контроль за його діями був послаблений. Така кількість та локалізація тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_8 свідчить про особливу лють особи, що спричинила їх в момент завдання, та виключно про його агресивний настрій. Отже, суд вбачає, що наявність неприязних відносин у ОСОБА_6 до ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду як мотив нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Причину конфлікту, на яку вказує обвинувачений, підтверджує потерпіла ОСОБА_4 , яка в показаннях зазначила, що від ОСОБА_9 вона дізналася, що на передодні смерті матері, останній зустрів на улиці у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , який сказав «угомоніть матір, бо я її заб`ю». У розумінні потерпілої слова угомоніть матір це щоб вона не ходила до ОСОБА_6 .
При цьому раптовість, послідовність, і динамічність дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_6 характер, спосіб, механізм та сила нанесення ударів, нанесення ударів без будь-якої вибірковості при визначенні місць для їх нанесення, а саме по голові та всьому тілу потерпілого, свідчать про цілеспрямованість умислу обвинуваченого саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої.

Встановлено, що обвинувачений, при вживанні спиртних напоїв та перебуваючи в агресивному стані, на ґрунті неприязних відносин, наносячи таку кількість ударів потерпілій, мав намір на спричинення їй виключно тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений чітко усвідомлював соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки скоєного та бажав їх настання, що беззаперечно вказує на те, що обвинувачений діяв з прямим умислом, бажаючи настання таких наслідків. Разом з тим, обвинувачений не мав наміру заподіяти ОСОБА_8 смерть, хоча повинен був і міг передбачити її. Це свідчить про те, що до наслідків у вигляді смерті потерпілої, обвинувачений ставився необережно.

Отже, за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_6 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило її смерть, існував прямий причинний зв`язок. Тому ОСОБА_6 повинен відповідати за фактично спричинені його протиправними діями наслідки.

З огляду на це суд дійшов до переконання, що ОСОБА_6 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України, за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю в державі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує, що він раніше не судимий. Має місце реєстрації та місце постійного проживання. За місцем свого проживання, згідно характеристики характеризується з посередньої сторони, скарг від сусідів не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, з середньо освітою, офіційно не працевлаштований.
Указані обставини в сукупності потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Таким чином, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпечності вчиненого, конкретних обставин його вчинення, умисний протиправний характер діяння, його наслідки, а саме те, що злочинні дії обвинуваченого призвели до смерті ОСОБА_8 , форму й ступінь вини, пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, якостей та властивостей, що характеризують його соціальний статус, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Підстави для застосування положення ст. 69,69-1 КК України судом не встановлені.
Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, враховуючи тяжкість злочину та особу обвинуваченого.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №463 від 21.07.2021 (а.с.74-76), ОСОБА_6 страждає на - Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (синдром залежності від алкоголю) (F 10.24 за МКХ 10). Він потребує лікування від алкогольної залежності на загальних підставах. Тому, відповідно до ст.96 КК України, суд вважає за необхідна призначити примусове лікування ОСОБА_6 від алкогольної залежності по місцю відбування покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2021 на елементи одягу вилучені під час проведення 25.06.2021 обшуку домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_1 , а саме: футболку чорного кольору, футболку чорного кольору «Versace», кросівки «N», кросівки «S» чорного кольору, скасувати.
Керуючись: ст. ст. 84, 86, 94, 100, 126, 363-371, 373-374 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, ч. 2 ст. 121 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25.06.2021, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання останнього під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.
Відповідно до ст.96 КК України призначити примусове лікування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від алкогольної залежності по місцю відбування покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2021 на елементи одягу вилучені під час проведення 25.06.2021 обшуку домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: футболку чорного кольору, футболку чорного кольору «Versace», кросівки «N», кросівки «S» чорного кольору, скасувати.
Речові докази: футболку чорного кольору, футболку чорного кольору «Versace», кросівки «N», кросівки «S» чорного кольору, після вступу вироку в законну силу, повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1