Провадження 1-кп/991/194/19
13 січня 2022 року м. Київ
Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
захисників ОСОБА_14 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_15 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цвіклівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, проживає на АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 210 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Рудня Овручанського району Житомирської області, проживає на АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 210 КК України,
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, проживає на АДРЕСА_3 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Мікрах Ахтинського району Республіки Дагестан, проживає на АДРЕСА_4 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в ст. Арись Південно-Казахстанської області, Казахстан, проживає на АДРЕСА_5 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Павлівка Чернігівського району Чернігівської області, проживає на АДРЕСА_6 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Чугуївка Чугуївського району Приморського Краю Російської Федерації, проживає на АДРЕСА_7 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживає на АДРЕСА_8 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,
1.Зміст заяви і позиції учасників судового провадження
Зазначена заява мотивована тим, що під час досудового розслідування прокурор ОСОБА_22 погрожував ОСОБА_9 , що в суді кримінальна справа буде розділена по обвинувачених та їх «пересаджають поодинці». У подальшому озвучена в судовому засіданні суддею ОСОБА_3 пропозиція визначитись із подальшим розділенням цього кримінального провадження по кожному обвинуваченому, а згодом і пропозиція головуючої судді ОСОБА_1 про виділення в окреме провадження матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_9 була сприйнята останнім як погроза (1). Окрім того, підставою для відводу колегії суддів обвинувачений ОСОБА_9 зазначає начебто ненадання суддями належної правової оцінки довідці про доходи ОСОБА_23 , яка була надана прокурором ОСОБА_5 під час розгляду судом питання про скасування арешту майна ОСОБА_23 . Окрім того, обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що судді сприяли прокурору ОСОБА_5 , погодившись прийняти від нього довідку, яка, на думку обвинуваченого, була сфальсифікована, оскільки в ній були відсутні відомості про отримання ОСОБА_23 дивідендів, не поцікавившись у прокурора, як він її отримав, та не вислухавши при цьому пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_9 (2). Згодом, обвинуваченим ОСОБА_9 було заявлено відвід прокурору ОСОБА_5 на підставі того, що ним нібито було здійснено підробку довідки, в ході розгляду якого обвинувачений ОСОБА_9 ознайомився із наявною в матеріалах справи довідкою про доходи ОСОБА_23 , яка вже містила відомості про дивіденди ОСОБА_23 , що, на думку обвинуваченого ОСОБА_9 , свідчить про підміну документу, поданого прокурором в судовому засіданні, на інший документ (3). Окрім того, обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що судді врахували неправдиві твердження прокурора ОСОБА_5 , що під час проведення обшуку в квартирі матері ОСОБА_23 було знайдено грошові кошти, а сам обвинувачений ОСОБА_9 погодився з протоколом обшуку. Натомість, обвинувачений ОСОБА_9 стверджує, що кошти він віддав добровільно, а згоду з протоколом не підписував (4). У судовому засіданні, під час розгляду питання про скасування арешту майна ОСОБА_23 суддя ОСОБА_2 підказав прокурору відповідь на питання, задане іншим членом колегії суддею ОСОБА_3 про те, з якою метою накладався арешт на майно ОСОБА_23 (5). Зазначене вище сукупно викликало у обвинуваченого ОСОБА_9 обґрунтовані, на його думку, сумніви в неупередженості колегії суддів, у зв`язку з чим, він просив у своїй заяві відвести колегію суддів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вимоги своєї заяви підтримав та просив суд її задовольнити.
Його захисник адвокат ОСОБА_19 підтримав позицію свого підзахисного, зазначив, що наявні усі підстави для відводу колегії суддів, викладені у заяві ОСОБА_9 , а упередженість суду полягає в наданні переваг стороні обвинувачення, перед стороною захисту, у зв`язку з чим просив суд задовольнити заяву про відвід колегії суддів.
Захисник ОСОБА_16 зазначив, що вважає заявлений обвинуваченим ОСОБА_9 відвід суддів обґрунтованим, на його думку, суд постійно припускається процесуальних порушень, що має наслідком з`явлення відповідного відводу. До таких порушень захисник ОСОБА_16 відніс нерозгляд заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_5 , невиконання ухвали Вищого антикорупційного суду про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_13 , надання підказки прокурору суддею ОСОБА_2 у зв`язку з чим просив задовольнити заяву про відвід колегії суддів. Окрім того, захисник ОСОБА_16 повідомив суду, що також уважає за необхідне заявити відвід складу суду, однак підстав для такого відводу не навів, зазначив, що потребує часу для підготовки мотивування.
Захисник ОСОБА_17 підтримав заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів. Зазначив, що також має намір подати заяву про відвід колегії суддів, однак в судовому засіданні таку заяву не подав та її мотивів не зазначив.
Захисник ОСОБА_18 заявив, що на його думку обвинувачений ОСОБА_9 навів переконливі та суттєві обставини, що свідчать про упереджене ставлення колегії суддів до сторони захисту протягом усього розгляду цього провадження, а тому повністю підтримав вимоги заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів та просив суд її задовольнити.
Захисник ОСОБА_14 підтримав вимоги заяви про відвід колегії суддів, поданої обвинуваченим ОСОБА_9 .
Захисник ОСОБА_15 зазначив, що на його думку, сторона захисту перебуває у нерівних умовах зі стороною обвинувачення у цьому процесі, у зв`язку з чим, підтримав заявлений обвинуваченим ОСОБА_9 відвід, оскільки його доводи вбачає обґрунтованими.
Прокурор ОСОБА_5 зазначив, що заявлений обвинуваченим ОСОБА_9 відвід має ознаки зловживання правом на відвід, є необґрунтованим, а тому просив суд залишити його без розгляду, застосувавши наслідки, передбачені ч. 4 ст. 81 КПК України.
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.
У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Згідно п. 1 ст. 6 «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі ЄКПЛ), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 ЄКПЛ повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
3.Мотиви суду
Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід колегії суддів та доданих до неї матеріалів, суд приходить до наступних висновків.
Висловлення суддею ОСОБА_3 пропозиції учасникам провадження сформувати власну думку стосовно виділення матеріалів щодо кожного обвинуваченого в окреме провадження було здійснено з метою забезпечення дотримання права кожного на доступ до правосуддя та справедливий суд, невід`ємним елементом якого є право на розгляд провадження щодо особи у розумні строки. Оскільки, це провадження 10 грудня 2019 року надійшло для розгляду до Вищого антикорупційного суду та досі перебуває на стадії підготовчого судового засідання, у якому проведення підготовчих дій, передбачених ст. 314, 315 КПК України, навіть не розпочато, суд, з метою уникнення перебування обвинувачуваних під тягарем обвинувачення у цьому кримінальному провадженні невиправдано тривалий час, запропонував подумати та сформувати свою позицію щодо виділення в окремі провадження матеріалів щодо кожного обвинуваченого, що свідчить про здійснення судом охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Щодо висловлення головуючою суддею ОСОБА_1 пропозиції обвинуваченому ОСОБА_9 подумати на рахунок того, чи доцільним є виділення матеріалів щодо нього в окреме провадження, то відповідне запитання було сформульовано виключно для з`ясування позиції обвинуваченого в контексті того, чи буде таке виділення сприяти кращому забезпеченню та реалізації його процесуальних прав, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_24 відмовився від захисника ОСОБА_25 та відмовився від пропозиції суду про призначення йому захисника із безоплатної правової допомоги, натомість на зміг точно повідомити суду, який час йому потрібний для залучення іншого захисника. Ураховуючи такі обставини, суддя ОСОБА_1 запропонувала обвинуваченому ОСОБА_9 подумати над доцільністю виділення матеріалів щодо нього в окреме провадження, аби у нього було достатньо часу для вибору захисника та при цьому не затягувався розгляд цього провадження, що має наслідком перебування інших семи обвинувачених під тягарем обвинувачення тривалий час. Ураховуючи викладене, пропозиція головуючої судді ОСОБА_1 не містила погроз, а стосувалась виключно з`ясування думки обвинуваченого ОСОБА_24 стосовно якнайкращого забезпечення його процесуальних прав та процесуальних прав інших обвинувачених осіб у цьому провадженні.
Що стосується неналежної оцінки судом довідки про доходи ОСОБА_23 та прийняття її без заслуховування зауважень обвинуваченого ОСОБА_9 , суд зазначає наступне. Прокурором ОСОБА_5 під час розгляду клопотання ОСОБА_23 про скасування арешту майна, який відбувся 26 травня 2021 року, долучено до матеріалів справи копію довідки ДФС України від 23 серпня 2017 року, яка містить відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_23 (том 8 аркуш 210). Судом встановлено, що зміст цієї довідки в графі 109 відображає суму нарахованих та виплачених дивідендів, а також сплачених від неї податків. Зміст цієї довідки є тотожним тій довідці, яку надала суду ОСОБА_23 у додаток до клопотання про скасування арешту майна (том 8 аркуш 109). Судом досліджено та надано оцінку цієї довідки як під час розгляду клопотання ОСОБА_23 про скасування арешту майна, так і під час розгляду судом 04 листопада 2021 року заяви ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_5 , а тому твердження щодо неналежної оцінки судом довідки про доходи ОСОБА_23 не знаходять свого підтвердження.
Суд також не бере до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про підміну довідки ДФС України від 23 серпня 2017 року, яка містить відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_23 , поданої прокурором в судовому засіданні, на інший документ, оскільки обвинуваченим ОСОБА_9 не наведено жодних доводів та не надано жодних доказів, які б могли свідчити про підміну документу.
Що стосується посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на врахування суддями неправдивих тверджень прокурора ОСОБА_5 , щодо знайдення грошових коштів під час проведення обшуку в квартирі матері ОСОБА_23 та згоди обвинуваченого ОСОБА_9 із протоколом обшуку під час вирішення питання про скасування арешту майна ОСОБА_23 , то суд убачає в такому посиланні виключно незгоду обвинуваченого Хвіщука із прийнятим судом рішенням за результатами розгляду відповідного клопотання, яка не може бути підставою для відводу колегії суддів.
Суд також відхиляє доводи заяви про відвід в частині того, що суддя ОСОБА_2 підказав прокурору відповідь на питання, поставлене іншим членом колегії суддею ОСОБА_3 про те, з якою метою накладався арешт на майно ОСОБА_23 , оскільки, як слідує з відеозапису судового засідання, що відбулось 26 травня 2021 року, в момент дослідження колегією суддів поданих сторонами документів суддя ОСОБА_2 процитував ухвалу суду в частині зазначення в ній мети накладення арешту, а саме цитування було звернене до судді ОСОБА_3 , а не до учасників судового засідання.
Що стосується заявлених учасниками провадження інших підстав для відводу колегії суддів, зокрема й прийняття судом рішення про залишення заяви обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід прокурора ОСОБА_22 без розгляду як такої, що заявлена повторно та містить ознаки зловживанням правом на відвід, суд зазначає, що їх суть зводиться до незгоди із прийнятим судом рішенням, що не може бути підставою для відводу суддів.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ні в заяві про відвід колегії суддів обвинуваченого ОСОБА_9 , ні під час її розгляду учасниками судового провадження не заявлено будь-яких фактичних даних, які б підтверджували упередженість колегії суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а тому заявлений відвід є необґрунтований та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 369, 372, 376 КПК України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3