Єдиний унікальний номер: 375/161/15-к
Провадження № 1-в/379/11/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі подання заступника начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, засудженому 19.06.2015 Таращанським районним судом Київської області за ст. 203-2 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся з поданням про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання ОСОБА_4 . В обґрунтування зазначив, що вирок Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000 гривень набрав законної сили 20.07.2015 року. Вирок був направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 01.12.2016 року. Станом на 02.03.2021 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області уповноважений орган з питань пробації не має.

У судове засідання представник органу пробації не з`явився, подав заяву про розгляд подання без участі представника органу пробації, подання підтримує у повному обсязі (а.с.126).

Прокурор у судовому засіданні прохав задовольнити подання та замінити штраф покаранням у вигляді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 53 КК України.

Засуджений у судовому засіданні заперечував проти заміни покарання. Жодної суми на виконання вироку він не сплатив тому що невдовзі був направлений на відбування покарання у вигляді позбавлення волі. В колонії він писав заяву про працевлаштування, і наразі він працює та отримує заробітну плату. Однак, з цих сум він не сплачував штраф та не писав листа в орган пробації щодо погашення штрафу із заробітної плати.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні подання, оскільки засуджений не міг заплатити штраф через те, що відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про можливість задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 203-2 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 000 грн.
20.07.2015 вирок набрав законної сили та з 01.12.2016 прийнятий до виконання органом пробації.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.09.2016 виплату штрафу ОСОБА_4 було розстрочено. (а.с.6).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2019 ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року за ч.1 ст. 203-2 КК України в зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.11.2020 року вищезазначену ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2019 року скасовано.

В силу статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до п.10 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
В судовому засіданні встановлено, що засудженим на момент судового розгляду не сплачено суму штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян 170 000 гривень в повному обсязі.
Суд оцінює критично доводи захисту щодо неможливості сплати штрафу через відбування покарання засудженим, оскільки він працевлаштований і має можливість сплачувати штраф.
Відповідно до ч.3 ст.26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Так, відповідно до ч.5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 136 грн.
При вирішенні питання виконання вироку пріоритетним є не примушення засудженого виконати вирок, а забезпечити умови для його виконання.
ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді штрафу в розмірі 170000 грн. Відповідно до розрахунку 136 грн. за 1 день позбавлення волі, штраф відповідає 1250 дням позбавлення волі.
Таким чином, суд вважає необхідним замінити штраф покаранням у вигляді позбавлення волі.

Суд приходить до висновку, що питання про застосування покарання при наявності кількох вироків має вирішуватися в іншому провадженні на підставі п.1 ч.1 ст. 539 КПК України.

Керуючись ст. 26 КВК України, ст.ст. 372, 395, 537, 539 КПК України, 53, 56 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, присуджену вироком Таращанського районного суду Київської області 19.06.2015 за ст. 203-2 ч.1 КК України задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_4 покарання призначене вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 за ч. 1 ст. 203-2 КК України у виді штрафу в розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170000, 00 грн., покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом семи днів з дня проголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий:ОСОБА_1