Справа № 163/1429/21 Провадження №11-кп/802/747/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2ст.185, ч.1 ст.357 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000155 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 11.08.2021 щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Медвежено, Фаленського району, Пермської області Російської Федерації, без визначеного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- Любомльським районним судом Волинської області від 02.07.2021 за ч.1 ст.162, ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпетровської області від 22.02.2016 у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 11 місяців;

засуджений:

- за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено основне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 02.07.2021 у виді позбавлення волі, остаточно призначено основне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у вказаному кримінальному провадженні з 11 червня 2021 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасовано арешт накладений ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 09.06.2021.

Вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 1372,96 грн (одна тисяча сімдесят дві гривні 96 коп).

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він 27 травня 2021 року, у період з 16 год до 19 год, перебуваючи неподалік магазину «Паляниця», що на вул.Незалежності, 72 в м.Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, шляхом вільного доступу із кишені верхнього одягу потерпілого ОСОБА_10 таємно викрав грошові кошти у сумі 600 гривень та мобільний телефон марки «НОКІА», модель ТА - 1017, вартістю 120,01 гривень, із сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар», вартістю 50 гривень та із сім-карткою мобільного оператора зв`язку «МТС», вартістю 50 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 820,01 грн.
Крім цього, він, 27 травня 2021 року, о 19 год 57 хв, перебуваючи у приміщенні «АТБ-маркет» магазин «Продукти-1299» за адресою: м. Любомль, вул.Незалежності, 25, Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, шляхом розрахунку за придбані товари з використанням попередньо викраденої ним банківської пенсійної картки АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 , належної потерпілому ОСОБА_10 , таємно викрав грошові кошти у розмірі 353, 60 гри, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, він, 27 травня 2021 року, о 20 год 26 хв. та о 20 год 32 хв, знаходячись на вулиці Незалежності, 13, у м.Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, ввівши пін-код «1948» в банкоматі АТМ UKR Luboml BRANCH 10002-089 219158, з банківської пенсійної картки АТ "Ощадбанк" з а№ НОМЕР_1 (рахунок № НОМЕР_2 ), належної потерпілому ОСОБА_10 шляхом проведення двох трансакцій, викрав грошові кошти в сумі 3000 грн та 1000 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, він же, 01 червня 2021 року, близько 10 год, знаходячись у магазині «Дніпро-М», що на вул.Брестська, 2 м. Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, викрав із сумки потерпілого ОСОБА_11 акумуляторну батарею марки «Ксіомі» потужністю 20800 ВАТ, вартістю 300 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, він, 02 червня 2021 року, о 12 год 15 хв, знаходячись на вулиці Незалежності у м.Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, ввівши пін-код «1111» в банкоматі, розміщеним на вул.Незалежності, 28А у м.Любомль, з попередньо викраденої ним банківської картки «ПриватБанк» - Золота картка «Універсальна» за № НОМЕР_3 , належну потерпілому ОСОБА_11 , шляхом проведення однієї транзакції, викрав грошові кошти в сумі 424 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, він же, 03.06.2021 року близько 12 год, перебуваючи у приміщенні «АТБ-маркет» магазин «Продукти-1299» за адресою: м. Любомль вул.Незалежності, 25, Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, викрав 1 пляшку вина марки «Шінон 2017», ємністю 0.75л, вартістю 411,30 грн, чим заподіяв ТОВ «АТБ-маркет» магазину «Продукти-1299» майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, він же, 01.06.2021 о 11 год 34 хв перебуваючи на прилеглій території магазину «Наша Ряба», що на вул.Брестська, 2А, у м. Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав електрообігрівач марки «ROTEX», модель «RAP07-Z-O», вартістю 266,67 грн, який знаходився на велосипеді спортивної моделі марки «SPRINT TORNADO», належному потерпілому ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму. Крім цього, він же, 01 червня 2021 року о 11 год 45 хв, знаходячись на прилеглій території магазину «Наша Ряба», що на вул. Брестська, 2А у м. Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед спортивної моделі марки «SPRINT TORNADO», вартістю 2866,67 гривень, належний потерпілому ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, він же, 27 травня 2021 року, у період з 16 год по 19 год, перебуваючи неподалік магазину «Паляниця», що на вул. Незалежності, 72 у м. Любомль Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, овторно, викрав із кишені верхнього одягу потерпілого ОСОБА_10 офіційний документ - банківську пенсійну картку АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_10 .
Крім цього, він же, 01 червня 2021 року, близько 10 год, знаходячись у магазині «Дніпро-М», що на вул.Брестська, 2 у м. Любомль Волинської області, шляхом таємного викрадення чужого майна, умисно, викрав із сумки у потерпілого ОСОБА_11 офіційний документ - банківську картку «ПриватБанк» та картка «Універсальна» № НОМЕР_3 , належну ОСОБА_11 ..
В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду постановлений із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Призначене покарання не відповідає особі обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, має непогашену судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, не працює, не має постійного джерела доходу, його небажання стати на шлях виправлення за умови призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) 2 (два) місяці. Вказує, у вироку відсутні всі відомості про судимість обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким: визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1(один) рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного вироком Любомльського районного суду Волинської області від 02.07.2021, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. У строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання, призначене за попереднім вироком Любомльського районного суду Волинської області від 02.07.2021.

З мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного вироку виключити посилання і вказівку суду на призначення покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Вступну і мотивувальну частини вироку доповнити посиланням на врахування відомостей про не зняті і не погашені судимості ОСОБА_7 за попередніми вироками:

- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.12.1994 за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 29.05.1996 за ч.ч.3,17 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960) у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.06.2000 за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08.02.2005 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.10.2010 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- Криничанським районним судом Дніпропетровської області від 01.09.2014 за ч.2 ст.263 КК України засудженим до обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України (а редакції 2001 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1(один) рік;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.02.2016 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України засудженим до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок та ухвалити новий, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну юридичну оцінку і ніким не оскаржуються, тому суд правильно застосував положення ч.3 ст.349 КПК України.

Водночас наведені в апеляційній скарзі прокурора порушення судом закону України в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає обґрунтованими.
Виходячи з положень ч.2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд при призначенні покарання в кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, має суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що вироком Любомльського районного суду Волинської області від 02 липня 2021 року, ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців.
За вимогами ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, відсутні підстави для призначення обвинуваченому покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, а тому апеляційний суд змінює вирок суду першої інстанції в цій частині та приймає рішення про необхідність застосування положень ч.4 ст.70 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим за даним вироком.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст.8 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Саме на реалізацію цієї засади спрямовані встановлені спеціальними нормами КПК України винятки, які дають можливість судам з власної ініціативи приймати рішення щодо покращення правового становища обвинуваченого, засудженого.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для

вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового кримінального правопорушення. Судимість має строковий характер.
Вимогами ч.1 ст.88 КК України регламентовано, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, в тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Оскільки, при ухваленні вироку місцевим судом враховано судимість ОСОБА_7 , однак, у вступній частині вироку цього не конкретизовано, які з них є непогашені у встановленому законом порядку, а тому апеляційний суд вважає слушними посилання прокурора про доповнення вступної частини вироку та врахування судимостей, які непогашені і не зняті.

Зокрема, з довідки про судимість №19-31052021/07010 вбачається, ОСОБА_7 раніше був засуджений вироками: - Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.12.1994 за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки ; - Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 29.05.1996 за ч.ч.3,17 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960) до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців; - Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.06.2000 за ч.3 ст.140 КК України ( в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; - Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08.02.2005 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців; - Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.10.2010 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців; - Криничанським районним судом Дніпропетровської області від 01.09.2014 за ч.2 ст.263 КК України до обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 ККУкраїни (а редакції 2001 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; - Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.02.2016 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців.
А тому, колегія суддів погоджується з думкою прокурора про врахування вищевказаних судимостей та доповнення вступної та мотивувальної частини вироку.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що призначене покарання у виді позбавлення волі є необхідним
й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових
злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
З урахуванням вимог апеляційної скарги прокурора, який просить визначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів, на переконання апеляційного суду, хоча й останній неодноразово судимий, однак враховуючи всі обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, поведінки ОСОБА_7 в судових засіданнях з промов якого вбачається про переусвідомлення способу життя, є всі підстави для визначення останньому покарання застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
З вищенаведених підстав оскаржуваний вирок підлягає зміні.
Обґрунтованих підстав для зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення день за два останнім не наведена.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шацького районного суду Волинської області від 11.08.2021 щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 02.07.2021, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку суду вказівку про застосування ч.1 ст.71 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбуте покарання, призначене за попереднім вироком Любомльського районного суду Волинської області від 02.07.2021.

Доповнити вступну і мотивувальну частини вироку посиланням на врахування не знятої і не погашеної судимості ОСОБА_7 згідно до вироків, ухвалених :
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15.12.1994 за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) засудженим до позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 29.05.1996 за ч.ч.3,17 ст.140, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960) засудженим до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.06.2000 за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) засудженим до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08.02.2005 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України засудженим до позбавлення волі на строк 4 (роки) 6 (шість) місяців;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.10.2010 за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України засудженим до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- Криничанським районним судом Дніпропетровської області від 01.09.2014 за ч.2 ст.263 КК України засудженим до обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України (а редакції 2001 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1(один) рік;
- Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 22.02.2016 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України засудженим до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії рішення суду.

Головуючий
Судді