справа № 488/4835/21
номер провадження № 1-кп/488/157/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, не одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 08.12.1994 Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 81, ст.17, ч.3 ст. 81, ч. ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 142 КК України (редакція 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 11.09.2000 Березанським районним судом Миколаївської області за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки; 10.06.2004 Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 16.06.2009 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; 01.06.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 13.11.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік; 17.10.2017 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 26.12.2017 року за відбуттям строку покарання,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15.09.2021 приблизно о 17:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, невстановлена особа, реалізуючи спільний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи згідно із заздалегідь розробленим спільним планом з ОСОБА_4 , здійснила дзвінок на номер телефону НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 . В ході розмови, невстановлена особа, діючи згідно з узгодженим спільним планом, ввівши потерпілу в оману, видаючи себе за лікаря, повідомила останній, що її донька отримала тілесні ушкодження в ДТП, в результаті чого доньці необхідна операція та грошові кошти, що найближчим часом прийде особа за її місцем проживання з метою отримання грошових коштів.
В подальшому 15.09.2021 приблизно о 18:20 годин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, до місця проживання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_4 , який згідно розробленого та узгодженого з невстановленою особою спільного плану, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_6 , заволодів грошовими коштами у сумі 14 450 гривень та 150 Євро, що становить 4719,40 грн., належними ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим ОСОБА_4 разом із невстановленими особами спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 19169,40 грн.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин заволодіння ним шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 у сумі 14 450 грн. та 150 евро за попередньою змовою зі знайомим на ім`я Степан, який запропонував йому вчинити цей злочин, на що він погодився, що мало місце 15.09.2021 приблизно о 18:20 годин за місцем мешкання потерпілої за адресою: АДРЕСА_2 , куди він прибув за грошами. При цьому потерпілою йому були передані гроші для лікаря ніби-то за те, що її донька потрапила у ДТП та гроші їй потрібні на лікування. Отримавши гроші від потерпілої, 1000 грн. він забрав собі, всі інші грошові кошти перерахував на банківську карту, яку йому надав Степан.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відомостей про судові витрати, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого - раніше неодноразово судимого, у тому числі за вчинення злочинів аналогічної корисливої спрямованості, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зі слів - має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
На підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.69, 75 КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують відповідальність, суд вважає, що для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання з ізоляцією від суспільства, у межах санкції інкримінованого обвинуваченому злочину, у вигляді обмеження волі, яке за своїм видом та розміром, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення з обвинуваченого заподіяної матеріальної шкоди у сумі 19 066,37 грн. та моральної шкоди - у сумі 10 000 грн.
Цивільний позов потерпілої обвинувачений не визнав, посилаючись на те, що з отриманих від потерпілої грошей він взяв собі лише 1 000 грн.
Враховуючи, що обвинувачений є особою, злочинними діями якої разом із невстановленою на данний час особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілій заподіяно матеріальну та моральну шкоду, завдана шкода у відповідності до ст.1166, 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню обвинуваченим.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілій, суд враховує ступінь і характер негативних наслідків для потерпілої, яка є собою похилого віку, конкретні обставини заподіяння шкоди, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину. Моральна шкода пов`язана із самим фактом злочину відносно потерпілої та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди та розмір її компенсації визначає в 5 000 грн.
Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 19 066,37 грн., на відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави у сумі 686,48 грн. за проведення судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1