Провадження № 1-кп/947/1259/21
УХВАЛА
26.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 12.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000472 від 12.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання, відповідно ч.1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказуючи що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України.

Обвинувачений та його захисник вважали можливим призначити справу до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, а також додані до нього матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження, або для розгляду питань про можливість затвердження угоди про примирення або угоди про визнання винуватості не має.

Судовий розгляд має провадитися у відкритому судовому засіданні, оскільки підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

За вказаних обставин кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому засіданні з викликом учасників кримінального провадження.

Також, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», мотивуючи своє клопотання тим, що на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу та тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має на утриманні дітей та будь-яких інших міцних соціальних зв`язків, притягується до кримінальної відповідальності за аналогічне правопорушення, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, крім того, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення чи переховуватись від суду.
Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, вказуючи, що наведені доводи нічим не підтвердженні та не обґрунтовані. Також захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 заявила письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт, з підстав, зазначених в письмовому клопотанні, на який вона посилалась в судовому засіданні. Захисником було мотивовано клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт тим, що обвинувачений ОСОБА_5 активно сприяє розкриттю злочину та щиро розкаявся, має позитивні характеристики, правцевлаштований, має постійне місце проживання та хвору матів, яка потребує догляду та утримання, крім того ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не оголошувався у розшук та не має на меті будь-яким чином уникнути від суду та слідства. Також, стороною обвинувачення усі докази, які на їх думку підтверджують існування обставин скоєння кримінального правопорушення зібрані та зберігаються у прокурора. На думку сторони захисту не існує також ризику того, що ОСОБА_5 знаходячись на волі буде продовжувати злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив задовольнити клопотання захисника та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, вказавши, що на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та не відпали, для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисника та вважав за доцільне залишити раніше обраний запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників провадження, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Так, рішенням ЄСПЛ у справі Орловський проти України, засудженого за вчиненого ряду особливо тяжких злочинів, було встановлено порушення п.3 ст.5 Конвенції - право на судовий розгляд протягом розумного строку або на звільнення під час розгляду справи з гарантією явки в судове засідання.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі Панченко проти Росії ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; Бегчіев проти Молдови - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа Ньюмейстер проти Австрії - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; Ідалов проти Росії, Гаріцкі проти Польщі, Храіді проти Німеччини, Іліжков проти Болгарії - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 суд вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 обгрунтоване та підлягає задоволеню з наступних підстав.
Стороною обвинувачення доведено ризики передбаченні п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, однак захисником обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджено міцність соціальних зв`язків останнього, а саме ОСОБА_5 має постійне місце проживання, хвору матір, яка потребує догляду та утримання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки на волі, які значною мірою нівелюють існування цього ризику.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вік обвинуваченого ОСОБА_5 , його стану здоров`я, міцності соціальних зв`язків на волі та з урахуванням викладеного в сукупності, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про те, що на даній стадії судового провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби буде достатнім для забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 369-372, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 01.12.2021 року о 10:00 годин року.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 - відмовити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт - відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 годин, зобов`язавши не залишати житло у вказаний період часу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: за першою вимогою прибувати до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду та утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Виконання ухвали суду та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України визначити строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом два місяця, тобто до 25.01.2022 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1