Справа № 522/1910/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси у кримінальному провадженні № 0000510, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000510 від 09.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України щодо повернення майна автомобілю марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , вилучений під час проведення обшуку 23 липня 2021 року неправомірною; зобов`язати відповідальних осіб повернути безоплатно транспортний засіб автомобіль марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 власнику за належністю, а саме ОСОБА_4 , та зобов`язати відповідальних осіб повернути безоплатно ключі від транспортного засобу, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 власнику за належністю, а саме ОСОБА_4 .

Заявник та його захисник в судове засідання з`явились, скаргу підтримали та показали, що прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000510 від 09.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України.

У рамках зазначеного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року, 23 липня 2021 року проведеного обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено автомобіль марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначена норма носить імперативний характер, та обов`язок слідчого на повернення тимчасово вилученого майна кореспондує з правом власника такого майна негайно його отримати.

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу, у разі скасування арешту.

Згідно відповіді на адвокатський запит № 3950/24 від 12 серпня 2021 року, яка надійшла з Печерського районного суду м. Києва вбачається, що проведеною перевіркою даних комп`ютерної програми суду «Діловодство - 3», що в провадженні суду перебуває одне провадження за клопотанням органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000510 від 09.04.2021 року про арешт майна відносно ОСОБА_4 , а саме: 75739790/21-к від 27.07.2021, проте, зазначене судове провадження не стосується автомобілю марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 .

З урахуванням того, що орган досудового розслідування з клопотанням про арешт майна до суду не звертався, саме прокурор має винести постанову про повернення майно його власнику, проте, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 таке процесуальне рішення не прийняв, у зв`язку з чим, наявні підстави для звернення зі скаргою на його бездіяльність з приводу неповернення вилученого під час обшуку майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Розглянувши скаргу, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження серед іншого до кожного учасника кримінального провадження має застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Водночас, ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу. Проте, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, і як правильно зазначає захисник в своїй апеляційній скарзі, згідно з вимогами ст. 169 КПК України, має лише початковий момент і відноситься до категорії триваючих.

Відповідно до п. 2 ПКМУ від 17 грудня 2008 р. № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», Національна поліція забезпечує функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Територіальними органами Національної поліції дозволено для доставлення та зберігання та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Пунктом 10 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням ї пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2021 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зазначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно пункту 32 вказаного «Порядку зберігання речових доказів …», фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання, а тому, транспортний засіб має бути повернутий його власнику на безоплатній основі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 16, 169, 171, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси у кримінальному провадженні № 0000510 задовольнити частково.

Зобов`язати відповідальних осіб повернути безоплатно транспортний засіб автомобіль марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 власнику за належністю, а саме ОСОБА_4 .

Зобов`язати відповідальних осіб повернути безоплатно ключі від транспортного засобу, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю марки Hyundai IONIQ д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 власнику за належністю, а саме ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

11.10.2021