Справа № 307/965/22
Провадження №1-кс/307/229/22
УХВАЛА

14 березня 2022 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 - про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 11 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.
Вказує на те, що 11.03.2022 року о 00год. 54 хв. до ч/ч Тячіського РВП через лінію 102 надійшло повідомлення від о/у відділу міграційної поліції Боринського про те, що ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 , причетний до переміщення осіб через державний кордон, за що отримав у винагороду а/м Тойота д.н.з. НОМЕР_1 .

11.03.2022 року в ході огляду місця події в в смт. Буштино, вул. Українська, №88, було виявлено та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «Toyota» моделі «Sequoia» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » номер шасі « НОМЕР_2 », який належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 .

Тому просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota» моделі «Sequoia» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » номер шасі « НОМЕР_2 », який належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , та який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП, із забороною розпорядження таким автомобілем, користуватися ним та відчужувати його, оскільки такий є знаряддям вчинення злочину та має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просить його задовольнити.
Власник та володілець у судове засідання не з`явився, їх місце знаходження суду не відоме, а тому суд розгляну клопотання у їх відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 11 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
На даному етапі досудового розслідування потреби арешту виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Беручи до уваги вище наведене, суддя вважає, що з метою забезпечення речового доказу, слід накласти арешт на вказане вище тимчасово вилучене майно.

Тому, на підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota» моделі «Sequoia» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » номер шасі « НОМЕР_2 », який належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , та який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП, із забороною розпорядження, користуватися та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1