Справа №523/3415/20
Провадження №1-в/523/4/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені суду заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2010р., ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.367 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, з позбавленням права займати певні посади строком на 2 роки і без застосування штрафу, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням певних обов`язків. Крім того, з ОСОБА_4 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 245338,24грн.

02.03.2020 року до провадження судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшла заява командира військової частини НОМЕР_1 Д.Биковського про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату, обґрунтована тим, що на виконання вказаного вироку Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист, який військовою частиною НОМЕР_2 був звернутий до виконання. Зазначений виконавчий документ протягом тривалого часу перебував на примусовому виконанні у різних підрозділах державної виконавчої служби, у зв`язку з чим військовою частиною НОМЕР_1 неодноразово направлялися запити щодо перебігу виконавчого провадження.
03.12.2015р., на підставі ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження № 47008066 було закрито, про що військовій частині НОМЕР_1 стало відомо з листа Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. При цьому, військова частина НОМЕР_1 постанови державного виконавця про закриття відповідного виконавчого провадження не отримувала.
Крім того, Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області також було повідомлено, що матеріали згаданого виконавчого провадження були знищені, будь-яких доказів направлення військовій частині НОМЕР_1 постанов державного виконавця про закриття виконавчого провадження надано не було.
Отже, військова частина НОМЕР_1 , як стягувач, будь-яких постанов про закінчення виконавчого провадження не отримувала та протягом тривалого часу про закінчення виконавчого провадження повідомлена не була, що свідчить про пропуск строку, встановленого для пред`явлення виконаного документа до примусового виконання, з незалежних від військової частини НОМЕР_1 причин, що є підставою для його поновлення.
На адресу суду ТВО начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 було подано заяву про розгляд даної справи за відсутності представника військової частини.

За результатами розгляду заяви, суд дійшов наступного.

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення зрушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною заявою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони в кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Оскільки відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду, що є завершальною частиною розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні, то суддя, вирішуючи дане питання відповідно до практики Європейського суду, повинен враховувати, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Тлумачення ч.1 ст.6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяній шкоди одній із сторін.

Поновлення заявнику строку на пред`явлення виконавчого листа жодним чином не порушує права засудженого та не покладає на останнього будь - яких додаткових зобов`язань.

З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст.371 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дублікату - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси в справі №1-99/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 матеріальної шкоди в розмірі 245338,24грн. та видати його дублікат.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1