Провадження №1-кп/522/22/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 09.07.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірово, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 та його представників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обставини вчинення кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.
09.07.2020 року приблизно о 16 год. 20 хв. ОСОБА_5 , який є засновником та керівником громадської організації «Спільна Мета», знаходився за адресою: по вул. площа 10 Квітня, 1, в м. Одесі, біля приміщення громадської організації «Спільна Мета», після чого направився в сторону вул. Черняховського, в м. Одесі.
В свою чергу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за цією ж адресою та очікував на появу потерпілого, заздалегідь маючи злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , 09.07.2020 року, приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: по АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, будучи обізнаним про те, що ОСОБА_5 , є громадським діячем, та займається активною громадською діяльністю, маючи злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс потерпілому удар кулаком руки в область потилиці, після чого наніс декілька ударів ногою потерпілому в область тулуба, спричинивши тілесні ушкодження.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України за ознаками: умисне нанесення побоїв громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його громадською діяльністю.

Досліджені під час судового розгляду докази винуватості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті та пояснив суду наступне. Вказав, що в липні 2020 року працював неофіційно охоронцем на 13-й станції Великого Фонтану, де було встановлено шлагбаум перед з`їздом до моря. Напередодні події він неодноразово бачив ОСОБА_5 та знав, що він активіст, спілкувався з ним з приводу незаконного встановлення шлагбауму, бачив як потерпілий знімав на мобільний телефон, коли шлагбаум демонтували. Дійсно 09.07.2020 року приблизно о 16:00 годині, більш точного часу не пам`ятає, прибув на таксі за адресою: м. Одеса, вул. площа 10 Квітня, де очікував на ОСОБА_5 , до громадської діяльності якого мав негативне ставлення, знаючи, що він є керівником громадської організації «Спільна Мета». Коли побачив потерпілого, він підбіг до нього наніс удар кулаком руки в область потилиці потерпілого, а потім декілька ударів можливо ногою, точно не пам`ятає, в область тулуба, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Вчинив такі дії, щоб провчити ОСОБА_5 та відбити бажання займатися активною громадською діяльністю, від якої він постраждав, втративши роботу. Після цього він забіг в кафе, яке розташовано неподалік від місця події, замовив сік та попросив персонал закладу викликати йому таксі. Він не хотів спричиняти комусь значної шкоди.
У вчиненому щиро кається, просив вибачення у потерпілого, вказав, що помилився та зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не вчиняти злочини, з потерпілим примирився.
Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому злочині та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, визначивши йому іспитовий строк.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показав суду наступне. Будучи керівником громадської організації «Волонтерський рух «Спільна Мета», він займався питанням незаконної забудови узбережжя в м. Одесі, в тому числі на той час гостро постало питання щодо незаконного встановлення шлагбаумів, які перегороджували відкритий проїзд до моря, зокрема, на 13-й станції Великого Фонтану, про що представниками зазначеної організації багаторазово доводилось до відома керівників органів місцевої та центральної влади. Напередодні подій, які відображені в обвинувальному акті, він разом із членами громадської організації неодноразово приїздили разом із працівниками поліції до шлагбауму, встановленого на 13-й станції Великого Фонтану, де бачив ОСОБА_3 . Так, вранці 09.07.2020 року невідома група осіб демонтувала вищезазначений шлагбаум, що в цей момент він знімав на телефон та викладав відео в соцмережі на інтернет-сторінки громадської організації. Після цього він виїхав на заплановану зустріч на ефір регіонального телеканалу. Дорогою вирішив заїхати на десять хвилин в офіс організації, розташований на площі 10-го Квітня, 1 в м. Одесі. Коли він вийшовши з приміщення офісу приблизно о 16 годині 20 хвилин, зі сторони тролейбусної будки, ззаду до нього підбігла людина в масці, яка нанесла йому декілька ударів в голову, після чого він впав на асфальт та особа ще нанесла удари ногою в тулуб. Особу він не розгледів одразу, однак коли працівниками поліції було її встановлено, впізнав ОСОБА_3 за зовнішніми ознаками, який на той момент був з бородою, та якого він раніше вже бачив на 13-й станції Великого Фонтану. Потім нападник втік в сторону 5-ї станції Фонтану вгору по вулиці Черняховського і зник у дворі. В подальшому ОСОБА_5 було викликано карету швидкої допомоги та поліцію. В результаті нанесених ударів ОСОБА_3 , йому було спричинено тілесні ушкодження, а саме: вибито зуб, розірвана рана коліна, тиждень він був непрацездатний, в нього паморочилась голова. Даний напад на нього пов`язує зі своєю громадською діяльністю.
Під час судового розгляду допитано в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що вранці 09.07.2020 року він з ОСОБА_5 як члени громадської організації, перебували за адресою: м. Одеса, на 13-й станції Великого Фонтана, у зв`язку з акцією, пов`язаною із протестами проти незаконної забудови узбережжя. Потім вони поїхали до громадської організації «Спільна Мета» за адресою: вул. площа 10-го Квітня, 1, м. Одеса. Припаркувались біля площі 10-го Квітня приблизно між 15 год. 40 хв. 15 год. 45 хв. Офіс знаходився на другому поверсі, вони піднялись разом, через 5-7 хвилин ОСОБА_5 мав піти на ефір на місцевому телеканалі, тому залишив офіс о 16 год. 00 хв., а вже о 16 год. 05 хв. повернувся назад весь побитий та з побитим обличчям, вибитим зубом, лікті були в крові, потерте коліно. ОСОБА_9 викликав швидку та поліцію, та з колегами поїхав шукати зловмисника, дочекавшись приїзду друзів: особу на ім`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Жінка на вахті в будівлі офісу бачила побиття потерпілого, яка вказала, що чоловік, який його побив побіг геть. До нападу ОСОБА_9 обвинуваченого не бачив.
Крім визнання вини обвинуваченим в повному обсязі, його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена наданими стороною обвинувачення доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які було досліджено судом безпосередньо.
Під час судового розгляду кримінального провадження судом досліджено письмові докази, які також підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000052 від 09.07.2020 року щодо надходження 09.07.2020 року до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , який є засновником громадської організації «Спільна мета», в якій він просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 09.07.2020 року приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа 10-го Квітня, умисно наніс йому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з його громадською діяльністю (ЖЄО №15680), що свідчить про те, що потерпілий звернувся із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення до органу поліції (а.п. 1);
- рапорт чергового частини Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області помічника чергового Музики від 09.07.2020 року щодо отримання заяви та зареєстровано ЄО за №15680 від 09.07.2020 року як: інші тілесні ушкодження. В результаті опрацьованої вказаної інформації встановлено наступне: 09.07.2020 року о 16:30 годині надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 09.07.2020 року о 16:19 годині за адресою: Приморський район, м. Одеса, проща 10-го Квітня, буд. 1, заявник представник громадської організації «Спільна Мета», побив невідомий чоловік біля будинку представника громадської організації «Спільна Мета» ОСОБА_14 , швидка допомога не потрібна, очікують в приміщенні в офісі. Заявник: ОСОБА_9 (а.п. 9-10);
- рапорт старшого інспектора-чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 09.07.2020 року щодо отримання заяви та зареєстровано ЄО за №15687 від 09.07.2020 року як: інші тілесні ушкодження. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 09.07.2020 року о 17:10 годині надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 09.07.2020 року о 16:00 годині за адресою: Приморський район, м. Одеса, проща 10-го Квітня, буд. 1, побив невідомий представника громадської організації «Спільна Мета» ОСОБА_5 , 31 рік, д-з ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин обличчя, відмовився від госпіталізації, поліція на місці. Заявник: Белякова (з органів охорони здоров`я) (а.п. 11);
- заява ОСОБА_5 від 09.07.2020 року про скоєння стосовно нього нападу невідомою особою, внаслідок якого йому були нанесені тілесні ушкодження, та про внесення за вищезазначеним фактом відомостей до ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК (а.п. 13);
- протокол огляду місця події від 09.07.2020 року та ілюстративна таблиця додана до нього, де встановлено місце вчинення кримінального правопорушення (а.п. 14-19);
- Статут громадської організації «Волонтерський рух «Спільна Мета», затверджений установчими зборами громадської організації «Волонтерський рух «Спільна мета»» (Протокол №1 від 30.06.2015 року) із змінами і доповненнями, відповідно до якого ОСОБА_5 є головою (керівником) даної організації (а.п. 28-38);
- запит слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_16 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо витребування копій відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих на території та в приміщенні відділення Приморське, що знаходиться за адерсою: м. Одеса, вул. Черняховського, 24, за період часу з 15 год. 00 хв. 09.07.2020 року по 18 год. 00 хв. 09.07.2020 року, з диском (а.п. 61-62);
- запит заступника начальника ОСОБА_17 до директора ФОП « ОСОБА_18 » щодо витребування фрагменту відеозапису з камер відеоспостереження кафе «Суші-Сет» по вул. Академічній, за період часу з 16 год. 20 хв. 09.07.2020 року по 16 год. 50 хв. 09.07.2020 року (а.п. 63);
- рапорт оперуповноваженого УСР в Одеській області ДСР НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 , який доповів про обставини кримінального правопорушення, яке сталось 09.07.2020 року, виявлені в ході перевірки повідомлення, що надійшло до Шевченківського відділення поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області зі служби «102» (а.п. 74-78);
- особова картка ОСОБА_3 , видана Державною міграційною службою України (а.п. 79);
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.07.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 опізнав особу на фото №1, на якій зображено ОСОБА_3 , як особу, яка 09.07.2020 року близько 16 год. 19 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила на нього напад, при цьому нанесла тілесні ушкодження (а.п. 80-81);
- протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , від 15.07.2020 року, санкціонований ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року про задоволення клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 , про проведення обшуку за вказаною адресою, де в ході проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, № НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» білого кольору, сейф-пакет № НОМЕР_3 , кросівки чоловічі «adidas», шкарпетки білого кольору, шорти чорного кольору «Puma», шорти темно-синього кольору, шорти чорного кольору, які було запаковано до пакету, з відеозаписом (а.п. 88, 89-94);
- протокол огляду предмету від 28.07.2020 року сейф-пакет в якому знаходяться: мобільний телефон марки «Samsung Duos», білого кольору, та мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, вилучені 16.07.2020 року в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_5 , з роздруківкою скріншотів з вилучених в ході обшуків мобільних телефонів, які належать ОСОБА_3 (а.п. 142-177);
- протокол обшуку транспортного засобу «BMW», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходився за адресою: м. Одеса, вул. 411 батарея, від 15.07.2020 року, санкціонований ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року про задоволення клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 , про проведення обшуку за вказаною адресою, де в ході проведення обшуку виявлено та вилучено: кепку чорного кольору запаковано до пакету №7078477, вилучено: транспортний засіб «BMW» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , з відеозаписом (а.п. 88, 95-100);
- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №262 від 16.07.2020 року, згідно якого відбувся огляд та тимчасове затримання транспортного засобу «BMW 520», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , та доставлено на зберігання на спеціальний майданчик (а.п. 101);
- висновок експерта №1693 від 22.07.2020 року, згідно якого у гр. ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: три синця та два садна голови, синець грудної клітки, садно в ділянці правого колінного суглоба, два садна лівого колінного суглоба. Дані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень слід вважати, що вони виникли приблизно за 12-24 годин до початку проведення обстежень, тобто могли бути спричинені 09.07.2020 року. Дані ушкодження, як окремо, так і разом, не були небезпечними для життя і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п. 118-119);
- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №1622 від 17.07.2020 року, згідно якого у гр. ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: три синця та два садна голови, синець грудної клітки, садно в ділянці правого колінного суглоба, два садна лівого колінного суглоба. Дані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень слід вважати, що вони виникли приблизно за 12-24 годин до початку проведення обстежень, тобто могли бути спричинені 09.07.2020 року. Дані ушкодження, як окремо, так і разом, не були небезпечними для життя і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п. 124-125);
Консультативний висновок спеціаліста лікаря Клініки Святої Катерини Медичний центр ТОВ «Кардіка Асістанс» МОЗ України ОСОБА_22 від 09.07.2020 року щодо встановлення у ОСОБА_5 діагнозу: ЗЧМТ. Струс мозку, забій м`яких тканин голови, садна області колін, області правої виличної дуги. Підшкірний крововилив в поріорбікулярну область зліва, суд в частині діагнозу: ЗЧМТ. Струс мозку до уваги не приймає, оскільки висновком експерта №1693 від 22.07.2020 року він визнаний необґрунтованим об`єктивними клінічними даними і не підтверджений обов`язковими параклінічними методами обстеження.
Крім того, в ході судового розгляду судом в присутності учасників процесу оглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих на території та в приміщенні відділення Приморське, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 24, за період часу з 15 год. 00 хв. 09.07.2020 року по 18 год. 00 хв. 09.07.2020 року (а.п. 61-63).
На першому відеозаписі видно, як о 16 год. 30 хв. з закладу виходить ОСОБА_3 без верхнього одягу (футболки).
З відеофайлу тривалістю 5 хвилин, видно, як о 16 год. 25 хв. ОСОБА_3 з оголеним торсом, в чорній кепці, темних шортах придбав в кафе «Суші-Сет», розташований в м. Одесі по вул. Академічній напій та сів на диван, звідки вийшов о 16 год. 28 хв.
При цьому, інші чотири відеофайли містять аналогічного змісту відеозаписи, однак з іншого ракурсу.
З оглянутих відеозаписів вбачається, що після того як сталася подія ОСОБА_3 перебував неподалік від місця вчиненого злочину, що дає змогу відстежити шлях відходу обвинуваченого з місця злочину, на яких чітко видно ОСОБА_3 , та підтверджує його знаходження неподалік від місця вчиненого злочину після подій, що мали місце 09.07.2020 року о 16 годині 20 хвилин.
Щодо дослідження інших доказів, зокрема, допиту заявлених стороною обвинувачення свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , суд з`ясувавши думку учасників провадження, які добровільно визнали недоцільним дослідження решти доказів по справі, зокрема допиту вищевказаних свідків, та яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів по справі, а саме допиту зазначених свідків, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та дослідженням письмових доказів.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження решти доказів по справі, інші докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші обставини.
Обов`язок доказування, обставин зазначених у ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Ретельно дослідивши в повному обсязі й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, надавши їм правову оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в своїй сукупності та взаємозв`язку узгоджуються між собою та є допустимими і достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Щодо призначення міри покарання.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Захисник просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Обвинувачений просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він щиро розкаявся та має намір створити сім`ю та працювати як законослухняний громадянин.
Представник потерпілого призначення покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.
Потерпілий не наполягав на призначенні реальної міри покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є об`єктивними, допустимим та належними, що узгоджуються між собою.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: умисне нанесення побоїв громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його громадською діяльністю.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, зареєстрований в Дніпропетровській області, Томаківському районі, с. Крутеньке, проживає за адресою: м. Одеса, офіційно не працюючий, відомості про те, що він значиться у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку - відсутні, раніше не судимий, та те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в присутності учасників процесу попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_5 .
Однак суд вважає необхідним зауважити, що під час досудового розслідування обвинувачений не визнавав свою вину, та щиро розкаявся лише під час судового розгляду після дослідження доказів його винуватості, що в свою чергу хоча і вказує на наявність щирого каяття, однак не свідчить про його дієвість.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
За вчинення злочину, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 350 КК України, передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням..
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).
Окрім зазначеного вище суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий та вчинив нетяжкий злочин.
Крім того, обвинувачений просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, щоб він мав змогу працювати та створити сім`ю.
Врахувавши в сукупності наведені вище обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Щодо запобіжного заходу.
В судовому засіданні сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період доби, посилаючись на те, що ризики з плином часу зменшились, ОСОБА_3 під час судового розгляду не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки, також цілодобовий домашній арешт порушує його право на працю, що в свою чергу ставить його родину у скрутне матеріальне становище.
Прокурор заперечувала проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу, та просила до вступу вироку в законну силу попередній запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.
Потерпілий та його представник не заперечували проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт.
Враховуючи доводи сторони захисту щодо зміни ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на більш м`який, а саме на домашній арешт у нічний період доби за місцем проживання обвинуваченого з 22:00 години по 06:00 годину ранку наступної доби, з`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу, виходячи з наступного.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 року ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При цьому судом становлено, що раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту досяг своєї мети та виявився дієвим заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Враховуючи сумлінну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, відсутність даних щодо порушення останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, зменшення зі сплином часу ступеню ризиків, які існували раніше під час судового розгляду, та з урахуванням права обвинуваченого на працю, з метою утримання родини, суд вважає за доцільне до вступу вироку в законну силу змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішення питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.
Цивільний позов не заявлено, витрати на проведення експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно 15.07.2020 року, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, 411 батарея, а саме: автомобіль марки «BMW» у кузові чорного кольору із державним номерним знаком НОМЕР_4 , та кепку чорного кольору.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно 15.07.2020 року, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 із sim-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі білого кольору; кросівки чоловічі марки «Аdidas» у кількості 2 одиниці; шкарпетки білого кольору; шорти чорного кольору марки «Puma», шорти темно-синього кольору, шорти чорного кольору.
Накладений арешт ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року на майно, вилучене в ході проведених обшуків від 15.07.2020 року, підлягають скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Відповідно до зберігальної розписки від ОСОБА_3 від 20.08.2020 року, останньому було повернуто на відповідальне зберігання вилучений одяг, зокрема: кросівки, шкарпетки, 3 пари шортів, кепка, тому після скасування накладеного на них арешту, слід вважати повернутими обвинуваченому (а.п. 198).
Паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 , який було надіслано з ДУ «ОСІ» для долучення до матеріалів справи, слід повернути його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 350 КК України, ст. ст. 100, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 350 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, до вступу вироку в законну силу, - змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, а саме з 22:00 години по 06:00 годин ранку наступної доби, із забороною залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_6 .
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити залишати житло за місцем мешкання у нічний період доби, а саме з 22:00 години по 06:00 годину ранку наступної доби.
Накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 15.07.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: м. Одеса, 411 батарея, а саме: автомобіль марки «BMW» у кузові чорного кольору із державним номерним знаком НОМЕР_4 та кепку чорного кольору, скасувати.
Накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_20 від 22.07.2020 року арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 15.07.2020 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі білого кольору; кросівки чоловічі марки «Adidas» у кількості дві одиниці; шкарпетки білого кольору; шорти чорного кольору марки «Puma»; шорти темно-синього кольору; шорти чорного кольору, скасувати.
Речові докази:
- автомобіль марки «BMW» у кузові чорного кольору із державним номерним знаком НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 повернути його власнику;
- мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_3 повернути власнику;
- мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі білого кольору, який належить ОСОБА_3 повернути власнику;
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 20.04.2017 року Томаківським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути власнику.
- кросівки чоловічі марки «Adidas» у кількості дві одиниці; шкарпетки білого кольору; шорти чорного кольору марки «Puma»; шорти темно-синього кольору; шорти чорного кольору та кепка чорного кольору, що належать ОСОБА_3 вважати повернутими власнику.
- диск з відеозаписами з камер відеоспостереження ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 24, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- диск з відеозаписами з камер внутрішнього відеоспостереження кафе «Суші-Сет», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1