Єдиний унікальний номер 317/1397/21
Провадження номер 1-в/317/152/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.05.2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК №99 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання ДУ «Біленьківська виправна колонія» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: 21.11.2017 Приазовським районним судом Запорізької області за ст. 115 ч 2 п. 6, 12, 289 ч. 3 , 187 ч2 ,289 ч. 2, 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 72 ч 5 КК України зараховано строк тримання під вартою з 14.01.2015 по 20.06.2017 включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили: 22.05.2018

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 08.10.2018 згідно ст. 72 ч 5 КК України зараховано строк тримання під вартою з 21.06.2017 по 22.05.2018 включно із розрахунку :1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.01.2015. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі допустив 1 порушення режиму тримання, заохочень не мав. В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 25.06.2018. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 7 заохочень правами начальника установи. На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Швейна майстерня». До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду має солідарний цивільний позов на суму 262614,20 грн., але в бухгалтерії установи на виконанні знаходиться виконавчий лист на стягнення боргу на суму 281275,62 грн. по якому перераховано 563,06 грн., добровільно погашено родичами 450 грн. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. На підставі вищевикладеного та характеристики засудженого адміністрація Біленьківської виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання, вважає що виправився.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого та прокурора, суд приходить до висновку, що подання адміністрації колонії є передчасним та не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.01.2015. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, за порушення режиму тримання мав одне стягнення правами начальника установи, яке було погашено у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 25.06.2018 відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія», характеризується позитивно, порушень встановлених вимог та заборон не допускав, стягнень не мав.

При цьому, суд зауважує, що фактично перебування особи в ВК почалося з червня 2018 року.

В характеристиці відносно засудженого вказано, що він був працевлаштованим на дільниці «Бункера», виконував функції старшого днювального відділення СПС де до праці відносився позитивно, на теперішній час працевлаштований на виробництві установи, на дільниці «швейна майстерня», до виконання обов`язків відноситься позитивно та відповідально, має сім заохочень.

Але з наданої суду довідки видно, що ОСОБА_5 працював різноробочим на ДП «ПДКВС України (99)» в вересні-грудні 2018 року, та в жовтні-грудні 2020 року. Весь інший час на виробництві не працював. Робота днювальним є роботою за власним бажанням, та жодними критеріями не оцінюється. Підтверджень того, що ця робота була відповідальна або тяжка взагалі не надано, та в характеристиці і в матеріалах особової справи не міститься.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості, при спілкуванні із останніми має на них позитивний вплив. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персонала установи.

Характеризуючі якості, як-то спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До і конання робіт із благоустрою установи ставиться добре. Не можуть бути прийняті судом за основу та підставу для звільнення особи умовно-достроково, тому, що це є звичайною поведінкою для соціалізованої особи, яка бажає перебувати в суспільстві, серед оточення людей.

Як зазначає адміністрація в поданні у скоєному злочині ОСОБА_5 провину визнає, щиро розкаюється.

Але відповісти суду коли саме відбувся перелам в його відношенні до вироку та покарання а ні представник адміністрації, а ні сам засуджений суду пояснити не змогли.

ОСОБА_5 має позов на суму 281274,62 грн., але за час перебування в місцях позбавлення волі за виконавчими листами, що є на відшкодуванні було перераховано на погашення позову 563,50 гривень, та 450,00 гривень родичами засудженого.

Таке повільне відшкодування шкоди родичам загиблого свідчить не про бажання особи відшкодувати спричинену шкоду, розкаятися в сподіяному, а створити враження про активні дії перед зверненням з поданням про умовне-дострокове звільнення, що не свідчить про щире розкаяння та спокутування провини.

Комісією Біленьківської виправної колонії (№ 99) від 16.12.2019 було вирішено подати матеріали в суд на умовно-дострокове звільнення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.04.2020 ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27.12.2019 про відмову в задоволенні подання залишено без змін.

Адміністрація установи, звертаючись повторно з поданням вважає що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення. Але судом, окрім подання були вивчені і матерали особової справи засудженого, з яких видно, що відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має сім заохочень правами начальника установи. Крім того засуджений має 1 стягнень, у вигляді догани.

Хоча на час звернення до суду з поданням, зазначене стягнення було знято та погашено у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Крім того, відповідно до матеріалів особової справи (т. 2 арк. 89-91) 07.08.2020 р. засудженим було допущено порушення у вигляді невиконання команди «Відбій».

З цього приводу було зібрано засідання дисциплінарної комісії 13.08.2020 р.,про що було повідомлено засудженого.

Відповідно до висновку перевірки факту правопорушення від 10.08.2020 р. засудженого ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Але вказані відомості не знайшли свого відображення в довідці про стягнення та заохочення засудженого. Стягнення від 10.08.2021 р. відсутнє.

Суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст.118КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною. Адміністрацією колонії до суду надані матеріали, що не відповідають змісту особової справи засудженого та в характеристиці не відображено чітких та ясних відомостей, зазначені лише загальні фрази.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволені подання ДУ «Біленьківська виправна колонія» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Суддя ОСОБА_1