ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1109/21 Справа № 183/1486/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000852 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останні рази:

- 21.03.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

- 08.05.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.05.2020 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання - 25.01.2019 року.

Зараховано в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_7 під вартою - з 25.01.2019 року по 06.01.2021 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні наступного.
Приблизно о 12.40 годині 26 листопада 2017 року, ОСОБА_7 знаходився у приміщенні магазину «Велике пузо», який розташований за адресою: вул. Гетьманська 50, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, де у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, приблизно о 12.50 годині ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні вищевказаного магазину, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав товар, що належить ОСОБА_9 , а саме: дві пачки кави «Jacobs Monarch» об`ємом 120 г., вартістю 104 гривні 50 копійок кожна, на загальну суму 209 гривень.

Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном перетнув касову зону приміщення магазину не розрахувавшись за товар та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 209 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 березня 2018 року в обідній час доби ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з будинку АДРЕСА_2 , оскільки йому було відомо, що власник вказаного будинку відсутній за місцем мешкання.

Так, приблизно о 13.00 годині того ж дня, ОСОБА_7 , через незачинену хвіртку, шляхом вільного доступу, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де рукою штовхнув незакріплене у рамі скло вікна, розташованого зліва від вхідних дверей, через яке проник до приміщення будинку.

Далі, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні будинку, розташованого за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: 2 тефлонові пательні, вартістю по 176 гривень 52 копійки кожна, металевий казан, вартістю 312 гривень 75 копійок, болгарку марки «Stern» AG-125R, вартістю 872 гривні.

Після чого ОСОБА_7 з викраденим чужим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 1 086 гривень 87 копійок.

Крім того, 28 березня 2018 року у вечірній час доби, ОСОБА_7 знаходився у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , з добровільної згоди власника будинку ОСОБА_11 .

Приблизно о 20.00 годині того ж дня, ОСОБА_11 вийшов з приміщення кімнати будинку, у якій він знаходився з ОСОБА_7 , залишивши при цьому на столі належний йому мобільний телефон марки «Nokia 3 Dual Sim TA-1032». В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Далі, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні вищевказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 3 Dual Sim TA-1032», вартістю 2 193 гривні 55 копійок, який належить ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_11 на суму 2 193 гривень 55 копійок.

В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить вказаний вирок змінити. Зарахувати йому строк попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відносно доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

У відповідності з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п. 106 Правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ.

Законом України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що наведені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений 08.05.2020 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно вказаного вироку ОСОБА_7 вчинив злочин 16.09.2017 року. Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання 25.01.2019 року. Зараховано в строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_7 під вартою з 25.01.2019 року по 08.05.2020 року включно.

Отже, підстави для зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - відсутні, оскільки ОСОБА_7 перебував в статусі попередньо ув`язненого в момент дії Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4