Справа № 385/114/21
Провадження № 1-кп/385/25/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2021 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000394 від 15.11.2020 щодо
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне, Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, вдівця, працюючого водієм в ПрАТ «Рижівський гранітний кар`єр», який має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2017 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
у період часу з 18 години 00 хвилин 14 листопада 2020 року по 03 годину 00 хвилин 15 листопада 2020 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 знаходився в приміщенні кухонної кімнати житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої, а саме горілку, з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем смт. Завалля Гайворонського району, з яким був особисто знайомий та перебував у товариських відносинах.

Близько 03 години 00 хвилин 15 листопада 2020 року під час розмови, на ґрунті особистих непорозумінь, виниклих в зв`язку із образливим висловлюванням ОСОБА_5 на адресу покійної дружини ОСОБА_6 , між зазначеними особами, розпочалася словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_5 .

Діючи невідкладно, з метою реалізації свого злочинного умислу, приблизно о 03 годині 10 хвилин 15 листопада 2020 року, перебуваючи в приміщенні кімнати кухні житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , сидячи на стільці біля столу, взяв до рук кухонного ножа, із довжиною леза 21,5 см, який знаходився на столі, та, утримуючи його в правій руці, продемонстрував ножа потерпілому зі словами: «я тебе зараз заріжу». У відповідь потерпілий ОСОБА_5 не здійснював ніяких дій на захист свого життя, так як, зважаючи на дружній характер їх попередніх відносин, вважав дії підозрюваного ОСОБА_6 жартом.

В подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи невідкладно, умисно та цілеспрямовано з метою позбавлення життя потерпілого ОСОБА_5 , утримуючи рукоятку ножа в правій руці обійшов потерпілого ззаду та стоячи за спиною останнього, лезом ножа зі значною силою наніс ОСОБА_5 одного порізу в життєво важливий орган - область передньо-бокової поверхні шиї, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньо-бокових поверхонь шиї із пошкодженням гортані та трахеї. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його життю загрожує небезпека, з метою свого захисту вибіг із приміщення кухні житлового будинку ОСОБА_6 , чим унеможливив подальше нанесення йому тілесних ушкоджень останнім. Таким чином, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_5 , так як потерпілий з місця вчинення злочину зник та останньому було надано своєчасну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні, на стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, вину за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України не визнав та пояснив, що з потерпілим ОСОБА_5 він перебуває в дружніх відносинах. 14.11.2020 після риболовлі з О. Віговським прийшли до нього додому. Під час риболовлі вживали алкоголь, близько 1 л. Вдома сиділи на кухні, за столом, навпроти один одного продовжували вживати алкоголь, розмовляли. Сиділи довго, близько 03-04 год ранку наступного дня поскандалили через негативні, образливі висловлювання О. Віговського про дружину обвинуваченого. Вирішив налякати ОСОБА_8 , щоб той не говорив погано про його покійну дружину, тому жартома сказав: зараз тебе приріжу. Взяв зі столу ножа, підійшов ззаду до ОСОБА_8 , який сидів на стільці. Вбивати не хотів, думав тупим боком ножа провести по горлу ОСОБА_8 . Встав, підійшов ззаду, тримаючи ножа в правій руці, потерпілий витягнув шию, сказав на, ріж. Провів ножем по шиї ОСОБА_8 під час цього той хитнувся на стільці, тому поріз вийшов глибоким. Потекла кров, чого він злякався, а ОСОБА_9 одразу втік з кімнати. Обвинувачений вийшов на подвір`я, ОСОБА_10 . Віговського там не побачив, подумав, що той пішов в іншу кімнату. Як опинився на кухні не пам`ятає. Вважає, що втратив свідомість з переляку, пам`ятає як прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Сказав їм, що вбив ОСОБА_8 , щоб його судили. Залишався на місці, на підлозі та прокинувся вже зранку, коли прийшла поліція. Розуміє, що заподіяв ОСОБА_13 , розкаюється в цьому, однак запевняє, що умислу на його вбивство не мав.

В судових дебатах та останньому слові пояснив, що умислу на вбивство не мав, усвідомлює тяжкість завданих ним потерпілому ушкоджень, причиною чого стала поведінка потерпілого, а саме - його образи на адресу покійної дружини обвинуваченого, щиро в цьому розкаюється, просив суворо не карати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 про те, що він перебував в дружніх відносинах з ОСОБА_6 , надіється, що такі не змінились і після даної події. 14.11.2020 вони разом після риболовлі, коли вже стемніло, прийшли до будинку ОСОБА_6 в смт. Завалля, де, сидячи за столом на кухні один навпроти одного, продовжували вживати алкоголь. Чи під час цього була сварка, чи говорили про дружину обвинуваченого - не пам`ятає. 15.11.2020 близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_6 сказав йому, що заріже, він вважав, що це жарт та відповів: на, ріж, при цьому був спертий на спинку стільця, що був дещо розхитаним. На що ОСОБА_14 встав, зайшов йому за спину, та провів ножем по горлу. Потерпілий нахилився вперед, побачив, що тече, кров схопився за горло та вибіг геть. Побіг до будинку ОСОБА_10 . Лісогурського, а потім до будинку колишньої дружини, яка викликала швидку допомогу. Перелякався, що кров тече, боявся за життя, рана була глибокою, повністю перерізаний кадик. Обвинувачений оплатив лікування, будь яких претензій до нього не має, просить обвинуваченого не карати, не позбавляти волі. Раніше між ними жодних конфліктів ніколи не було. Характеризує ОСОБА_15 як неагресивну людину;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що з потерпілим у неї нормальні відносини, з обвинуваченим близько не знайома, є односельчанами. Близько 03.30 почула стукіт в двері свого будинку в с. Завалля. Відчинивши побачила ОСОБА_8 з перерізаним горлом, текла кров, викликала швидку та поліцію. Говорити він не міг, булькотів, написав на папері - викликай швидку. З поліцією поїхала до нього додому, де не було слідів бійки чи крові. Знає що потерпілий з обвинуваченим часто разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_17 . Озарінського агресивним не бачила;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 про те, що він є односельчанином та перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , хоча не є близькими друзями, 15.11.2020 близько 04:00 години ранку до нього зателефонував ОСОБА_19 та сказав, що по селищі Завалля бігає ОСОБА_9 з перерізаним горлом. Домовились його пошукати. Вдягнувшись він пішов до місця проживання ОСОБА_6 . Зайшов до будинку ОСОБА_15 , вхідні двері були прикриті, але не зачинені, на підлозі кухні була калюжа крові, Ю. Озарінський лежав неподалік від плити та калюжі на підлозі в кухні. Легко штовхнув ногою, від чого той прокинувся та присів на підлозі, спершись спиною до плити. На запитання Де Віговський? той відповів Судіть мене, я його зарізав, він от він лежить та вказав на іншу кімнату. Оглянувши вказану кімнату, тіла ОСОБА_8 чи слідів крові там не побачив, однак там було взуття ОСОБА_8 . Після цього він вийшов з будинку та пішов зустрітись з ОСОБА_20 , щоб шукати ОСОБА_8 . Його не знайшли, пішли додому коли дізнались, що ОСОБА_10 . Віговського забрала машина швидкої допомоги. Характеризує Ю. Озарінського спокійною людиною, який ніколи не проявляв агресію;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 про те, що він перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , напередодні, ввечері приніс ОСОБА_6 додому зарядний пристрій від мобільного телефону. В будинку перебував також ОСОБА_9 , а потім зайшов ОСОБА_21 під час цього неодноразово негативно висловлювався про покійну дружину ОСОБА_22 . Озарінського, той робив йому зауваження. Провівши ОСОБА_23 додому, він знову повернувся до Ю. Озарінського додому, випили горілки. Разом з обвинуваченим пішли в кафе на каву, розраховували, що ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, піде до себе додому. Коли повертались з кафе - біля дому ОСОБА_22 . Озарінського зустріли ОСОБА_8 , тоді свідок пішов геть, залишивши ОСОБА_8 та ОСОБА_15 . Посеред ночі, біля 03 год до нього додому прибіг ОСОБА_9 постукав, харчав, тримався рукою за горло, було зрозуміло, що має порізане горло. Поки він вдягався ОСОБА_9 побіг геть. Подзвонивши ОСОБА_24 , домовився з ним піти пошукати ОСОБА_8 по дорозі заходив в будинок до ОСОБА_15 , розповів що там бачив кров, але ОСОБА_8 не було. Коли дізнались що ОСОБА_9 в лікарні, пішли додому. Характеризує обвинуваченого як спокійну, неагресивну людину;

- показаннями в судовому засіданні судово медичного експерта ОСОБА_25 , допитаного судом в порядку ст.356 КПК України, який свої висновки (висновок експерта №131 від 16.11.2020 та №7 від 21.01.2021) підтримав та пояснив, що рана ОСОБА_5 заподіяна з прикладенням значної сили, бере початок з лівого боку шиї та закінчується на правому боці шиї, умова заподіяння та довжина даної рани передбачає закинуту назад голову, якщо б голова потерпілого була рівно чи нахилена вперед, то була б перерізана сонна артерія, внаслідок чого б наступила негайна смерть потерпілого, отже механізм утворення рани виключає похитування потерпілого;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.11.2020, прийнятої від ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_6 15.11.2020 близько 03:00 год. в АДРЕСА_1 завдав ОСОБА_13 тілесні ушкодження у виді різаної рани поверхні шиї ножем, який тримав в правій руці та, на думку потерпілого, намагався його вбити (Т.2 а.с. 5);

- протоколом огляду місця події від 15.11.2020 з фототаблицею до нього, відповідно до якого такий проведено слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 в присутності понятих. Оглядом встановлено, що місцем події є будинковолодіння, що розташоване за АДРЕСА_1 , де, в приміщенні кухні, на підлозі, на відстані 16 см від дерев`яного столу, знаходяться сліди речовини бурого кольору. Також в кухні виявлено речі, а саме: ніж із слідами РБК довжиною 33,5 см, який поміщено до картонної коробки, марлевий тампон з речовиною бурого кольору яким зроблено змив з підлоги, який поміщено до паперового конверту, скляну пляшку від горілки «Пшенична», слід пальця руки, 2 чашки з надписом COFFEE, та пластиковий стаканчик, які поміщено до окремих спец пакетів, які опечатано та вилучено з місця події (Т.2 а.с. 8-21);

- відеозаписом проведення огляду місця події, який був проведений 15.11.2020 та долучений, як додаток до протоколу огляду місця події від 15.11.2020 на флеш карті Kingston micro SD, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні, в якому відображено обставини проведення такого, де зафіксовано речі, вилучені при огляді, сліди речовини бурого кольору на підлозі кухні будинку ОСОБА_6 (Т.2 а.с. 21);

- протоколом огляду місця події від 15.11.2020 з фототаблицею до нього, відповідно до якого такий проведено слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 в присутності понятих. Оглядом встановлено, що місцем події є будинковолодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де виявлено речі, а саме: кросівки синього кольору марки «ADIDAS» належні ОСОБА_5 які поміщено до картонної коробки, джинси синього кольору, светр чорного кольору, куртку чорного кольору які належать ОСОБА_5 із слідами РБК, які поміщено до картонної коробки, опечатано та вилучено з місця події (Т.2 а.с. 23-29);

- протоколом огляду місця події від 15.11.2020 з фототаблицею до нього, відповідно до якого такий проведено слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 в присутності понятих. Місцем події є кімната прийому громадян в адміністративній будівлі Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області, розташована за адресою:м. Гайворон, вул. Чкалова 8, Кіровоградської області, де ОСОБА_6 видав, а в нього було вилучено речі, а саме: светр бежевого кольору зі слідами РБК, чоловічі спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК, чоловічі черевики чорного кольору зі слідами РБК, які поміщено кожен до окремої картонної коробки, опечатано та вилучено з місця події (Т.2 а.с. 44-48);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2021, який проведено слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 в присутності понятих, де потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав за яких обставин підозрюваний ОСОБА_6 вчинив замах на його вбивство 15.11.2020. В ході експерименту ОСОБА_9 розповів та показав, що він та ОСОБА_14 перебували в будинку останнього, на кухні, до того вживали разом алкоголь на риболовлі. Було вже пізно, випили по чарці, Ю. Озарінський поставив руку на ніж, що стояв на столі та сказав, що зараз його заріже, він подумав, що це жарт, відкинув голову трішки назад, сказав - ріж. Ю. Озарінський встав з стільця, з ножем в правій руці, зробив крок, опинившись за спиною потерпілого, пальцями лівої руки відвів голову за підборіддя трішки назад та провів ножем по горлі. Далі потерпілий схопився рукою за горло та вибіг на вулицю, побігши до дружини, яка викликала швидку (Т.2 а.с. 188-192);

- відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , який був проведений 22.01.2021 та долучений як додаток на флеш карті Kingston micro SD до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2021, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні, на якому відображено обставини проведення такого, де ОСОБА_5 розповів та показав на місці скоєння інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення місцезнаходження обвинуваченого та потерпілого під час нанесення тілесного ушкодження ножем (Т.2 а.с. 193);

- висновком експерта № 130 від 16.11.2020, відповідно до якого, на підставі постанови старшого слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_27 проведено судово-медичну експертизу наявності на тілі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень; згідно висновку - тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 немає (Т.3 а.с. 5-6);

- висновком експерта № 131 від 16.11.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу наявності на тілі ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, механізму утворення та обставин утворення. При проведенні судово-медичної експертизи виявлено: на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньо бокових поверхонь шиї з пошкодженням гортані та трахеї. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних в момент спричинення. Припускається, що ОСОБА_5 в момент отримання тілесних ушкоджень знаходився в положенні сидячи, а особа, яка заподіяла тілесні ушкодження, в положенні, стоячи за його спиною, також ушкодження могло утворитись, від нанесення порізу кухонним ножем. Утворення вказаного тілесного ушкодження малоймовірне шляхом самоспричинення (Т.3 а.с.12-14);

- додатковим висновком експерта № 7 від 25.01.2021, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу відповідності механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 , що встановлені згідно висновку експертизи № 131 при обставинах які вказані потерпілим ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту за його участю. При проведенні дослідження встановлено, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 могли утворитись при обставинах, на які вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту (Т.3 а.с.210-211);

- висновком судово-психіатричного експерта №460 від 01.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови ст. слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_27 проведено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу та встановлено, що в ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення не страждав, і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення - ОСОБА_6 , слід вважати осудним. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.3 а.с. 23-25);

- висновком експерта №723 від 17.11.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу зразка рідкої крові ОСОБА_5 та встановлено, що кров ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 належить до групи Ва, ізосерологічною системою АВ0 (Т.3 а.с. 72-73);

- висновком експерта №724 від 17.11.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу зразка рідкої крові ОСОБА_6 та встановлено, що кров ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи Ав, ізосерологічною системою АВ0 (Т.3 а.с. 82-83);

- висновком експерта №149 від 01.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу зрізів нігтів з обох рук ОСОБА_6 та встановлено, що в піднігтьових зрізах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 крові не знайдено. При серологічному досліджені епітеліальних клітин знайдених в піднігтьових зрізах не виключається їх належність ОСОБА_6 та повністю виключається їх належність потерпілому ОСОБА_5 (Т.3 а.с. 104-106);

- висновком експерта №727 від 15.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу та встановлено, що на светрі ОСОБА_6 знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_5 та не може походити від ОСОБА_6 (Т.3 а.с. 127-129);

- висновком експерта №729 від 15.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу та встановлено, що на черевиках ОСОБА_6 знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_5 та не може походити від ОСОБА_6 (Т.3 а.с. 139-141);

- висновком експерта №728 від 15.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу та встановлено, що кров на штанях ОСОБА_6 може походити від потерпілого ОСОБА_5 , від ОСОБА_6 кров походити не може (Т.3 а.с. 151-153);

- висновком експерта №726 від 15.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу та на підставі даних судово-медичного дослідження светру чорного кольору, куртки чорного кольору та джинсів синього кольору належних ОСОБА_5 встановлено наявність на них крові та, що кров на одязі може походити від потерпілого ОСОБА_5 , від ОСОБА_6 кров походити не може (Т.3 а.с. 163-165);

- висновком експерта №725 від 15.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу змиву речовини бурого кольору з підлоги кімнати кухні вилученого під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що кров на змиві може походити від потерпілого ОСОБА_5 , від ОСОБА_6 кров на змиві походити не може (Т.3 а.с. 175-177);

- висновком експерта №157 від 11.12.2020, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судово-медичну експертизу кухонного ножа та встановлено, що на клинку кухонного ножа знайдено кров людини чоловічої статі. При серологічному досліджені епітеліальних клітин знайдених на клинку кухонного ножа не виключається її належність ОСОБА_5 та повністю виключається її належність підозрюваному ОСОБА_6 (Т.3 а.с. 187-189);

- висновком експерта № 461-БЛ від 19.01.2021 з таблицею до нього, відповідно до якого, на підставі постанови слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , проведено судову експертизу та дослідженням встановлено, що предмет схожий на ніж, який було вилучено 15.11.2020 під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , холодною зброєю не являється, а є кухонним ножем, що відноситься до ножів господарсько-побутового призначення, промислового виготовлення (Т.3 а.с. 199-202);

- протоколом огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021, згідно якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, оглянуто кухонний ніж «CARDINAL» загальною довжиною 332 мм, що складається з клинка та руків`я обмотаного відрізками чорної липкої стрічки, який упаковано, опечатано та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.214-215);

- протоколом огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021, згідно якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, оглянуто чоловічі кросівки марки «Adidas», темно синього кольору, довжиною підошви 39 см, які упаковано, опечатано та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.216-217);

- протоколом огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021, згідно якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, оглянуто чоловічі черевики, модель «Мокасини», чорного кольору, які упаковано, опечатано та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.218-220);

- протоколом огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021, згідно якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, оглянуто чоловічий джемпер-светр світло-коричневого кольору, який упаковано, опечатано та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.221-223);

- протоколом огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021, згідно якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, оглянуто чоловічу демісезонну куртку чорного кольору, чоловічий джемпер темно сіро-чорного кольору, чоловічі джинси синього кольору, які упаковано опечатано та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.224-226);

- протоколом огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021, згідно якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, оглянуто чоловічі штани спортивного призначення темно-сірого кольору, які упаковано опечатано та передано до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.227-228);

- висновком судово-психіатричного експерта №187 від 18.05.2021, відповідно до якого, на підставі ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2021 проведено додаткову комплексну судову психолого-психіатричну експертизу та дослідженням встановлено, що ОСОБА_6 , в момент скоєння правопорушення перебував в емоційному стані образи, що було спровоковано словами та діями потерпілого і не доходило до глибини емоційного напруження, фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання (Т.1 а.с. 153-156);

- речовими доказами: кухонним ножем «CARDINAL» загальною довжиною 332 мм, светром бежевого кольору зі слідами РБК схожої на кров, чоловічими спортивними штанами сірого кольору зі слідами РБК схожої на кров, чоловічою демісезонною курткою чорного кольору, чоловічим джемпером темно сіро-чорного кольору, чоловічими джинсами синього кольору, які оглянуто в судовому засіданні.

Вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними і такими, що підтверджуються також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні процесуальними доказами, а саме:

- витягом від 27.01.2021 з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000394 від 15.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_5 15.11.2020 близько 03:00 год. в АДРЕСА_1 отримав від ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді різаної рани поверхні шиї з пошкодженням гортані та трахеї та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (Т.2 а.с. 1-2);

- витягами від 15 та 16.11.2020 з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000394 від 15.11.2020, відповідно до якого 15.11.2020 ОСОБА_16 звернулась в Гайворонський ВП ГУНП у Кіровоградській області із заявою про те, що 15.11.2020 ОСОБА_5 близько 03:00 год. в АДРЕСА_1 отримав від ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді різаної рани поверхні шиї (Т.2 а.с. 3-4);

- рапортом чергового СРПП Гайворонського ВП ОСОБА_28 на ім`я т.в.о. начальника Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області від 15.11.2020, відповідно до якого 15.11.2020 о 03:28 год. надійшло телефонне повідомлення зі служби 102 про те, що 15.11.2020 о 03:28 год. до ОСОБА_16 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 прийшов її колишній чоловік ОСОБА_5 з видимими тілесними пошкодженнями у вигляді порізу горла (Т.2 а.с. 6);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 15.11.2020, відповідно до якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих, за участю медичного працівника, відібрано зразок крові ОСОБА_6 (Т.2 а.с. 67);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 15.11.2020, відповідно до якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 в присутності понятих, відібрано зразки нігтів та змиви з рук ОСОБА_6 (Т.2 а.с. 68);

- протоколом про отримання зразків для експертизи від 16.11.2020 відповідно до якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , в присутності понятих та за участю медичного працівника відібрано зразки крові ОСОБА_5 (Т.2 а.с. 124);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.11.2020, відповідно до якого слідчим СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 , на підставі ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2020 року про тимчасовий доступ до речей та документів, отримано в КНП Гайворонська ЦРЛ протокол проведення операції ОСОБА_5 , титульну сторінку історії хвороби, довідку лікаря про діагноз ОСОБА_5 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000394 від 15.11.2020 (Т.2 а.с. 114-115);

- заявою ОСОБА_6 від 15.11.2020, якою він надав добровільний дозвіл працівникам поліції на огляд свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2 а.с. 7);

- заявою ОСОБА_16 від 15.11.2020, якою вона надала добровільний дозвіл працівникам поліції на огляд свого домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (Т.2 а.с. 22);

- заявою ОСОБА_6 від 15.11.2020, згідно якої він добровільно видав працівникам поліції належний йому одяг зі слідами РБК в який був одягнений при спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (Т.2 а.с. 43);

- заявою ОСОБА_6 від 15.11.2020, якою він добровільно надав дозвіл працівникам поліції на відібрання в нього біологічних зразків для проведення експертизи (Т.2 а.с. 66);

- заявою ОСОБА_5 , якою він добровільно надав дозвіл працівникам поліції на відібрання в нього біологічних зразків для проведення експертизи (Т.2 а.с. 123);

- заявою ОСОБА_6 від 12.01.2021, якою він добровільно надав дозвіл працівникам поліції на проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2 а.с. 87);

- постановою слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.11.2020, відповідно до якої ніж з слідами РБК схожої на кров, марлевий тампон з речовиною бурого кольору схожої на кров, яким зроблено змив з підлоги, скляну пляшку від горілки «Пшенична», слід пальця руки, 2 чашки з надписом COFFEE, пластиковий стаканчик, кросівки синього кольору марки «ADIDAS» з слідами РБК схожої на кров, джинси синього кольору з слідами РБК схожої на кров, светр чорного кольору зі слідами РБК схожої на кров, куртку чорного кольору з слідами РБК схожої на кров, светр бежевого кольору зі слідами РБК схожої на кров, чоловічі спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК схожої на кров, чоловічі черевики чорного кольору зі слідами РБК схожої на кров - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000394 від 15.11.2020 та визначено їх місце зберігання територію Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.2 а.с. 49 - 51);

- постановою слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.11.2020, відповідно до якої дві дактилокарти та первинні упаковки, які упаковано до спеціалізованого поліетиленового пакету «Експертна служба №5256854 до висновку експерта № 705 по кримінальному провадженні №0000394 - визнано речовими доказами та визначено їх місце зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.3 а.с. 44);

- постановою слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.11.2020, відповідно до якої аркуш паперу, на якому відрізок липкої стрічки та скотч із непридатним для ідентифікації слідом, дві дактилокарти та первинні упакування, які упаковано до спеціалізованого поліетиленового пакету «Експертна служба №5256848 до висновку експерта № 706 по кримінальному провадженні №0000394» - визнано речовими доказами та визначено їх місце зберігання при матеріалах кримінального провадження (Т.3 а.с. 63);

- постановою слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_26 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.01.2021, відповідно до якої кухонний ніж «CARDINAL» загальною довжиною 332 мм; чоловічі кросівки марки «Adidas» темно синього кольору; чоловічі черевики моделі «Мокасини» чорного кольору; чоловічі штани спортивного призначення темно-сірого кольору; чоловічий джемпер-светр світло-коричневого кольору; чоловіча демісезонна куртка чорного кольору, чоловічий джемпер темно сіро-чорного кольору, чоловічі джинси синього кольору, пластиковий стаканчик, чашку №1, чашку №2, пляшку, ємністю 0,5 л, змив з підлоги - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000394 від 15.11.2020, та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП у Кіровоградській області (Т.3 а.с.229-231).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_5 , надані останнім в судовому засіданні, суд враховує, що показання потерпілого прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, розкривають механізм та обставини вчиненого щодо нього злочину.
За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

Суд вважає, що показання, надані свідком ОСОБА_19 є логічними, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом. Так свідок пояснив, що напередодні події, ввечері перебував в будинку ОСОБА_6 , вживав з ОСОБА_14 і О. Віговським алкогольні напої, ОСОБА_9 під час цього неодноразово негативно висловлювався про покійну дружину ОСОБА_15 , той робив йому зауваження, обвинувачений намагався уникнути компанії ОСОБА_8 . Посеред ночі, біля 03 год до нього додому прибіг ОСОБА_9 постукав, харчав, тримався рукою за горло, було зрозуміло, що має порізане горло. Вказані показання свідка мають пряме відношення до події злочину, злочинного діяння, взаємовідносин обвинуваченого з потерпілим, які передували вчиненню злочину.

Суд приймає до уваги і показання свідка ОСОБА_18 , який повідомив суду, що 15.11.2020 близько 04:00 години ранку до нього зателефонував ОСОБА_19 та сказав, що по селищі Завалля бігає О. Віговський з перерізаним горлом. Зайшов до будинку ОСОБА_22 . Озарінського побачив, що на підлозі кухні була калюжа крові, Ю. Озарінський лежав неподалік від плити та калюжі на підлозі в кухні. На запитання Де Віговський? той відповів Судіть мене, я його зарізав, він от він лежить та вказав на іншу кімнату. Оглянувши вказану кімнату, тіла ОСОБА_8 чи слідів крові там не побачив, однак там було взуття ОСОБА_8 . Після цього він вийшов з будинку. Надані свідком показання є взаємоузгодженими між собою, логічними, послідовними, підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Також суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_16 про те, що близько 03.30 год почула стукіт в двері свого будинку в с. Завалля. Відчинивши побачила ОСОБА_8 з перерізаним горлом, текла кров, викликала швидку та поліцію. Говорити він не міг, булькотів, написав на папері - викликай швидку.

Суд вважає, що показання даних свідків мають важливе значення для вказаного кримінального провадження, оскільки є логічними, взаємно доповнюють одне одного, є послідовними, відповідають дійсним обставинам справи та підтверджуються сукупністю інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування та перевірених судом під час судового розгляду справи.

Надані свідками показання не викликають сумнів в їх достовірності, оскільки вони узгоджуються між собою й іншими матеріалами справи та оцінені судом в сукупності з іншими доказами.

Суд приймає до уваги та визнає належним та допустимими доказами протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.11.2020 (Т.2 а.с. 5); протокол огляду місця події від 15.11.2020 з фототаблицею до нього (Т.2 а.с. 8-21); протокол огляду місця події від 15.11.2020 з фототаблицею до нього (Т.2 а.с. 23-29); протокол огляду місця події від 15.11.2020 з фототаблицею до нього (Т.2 а.с. 44-48); протокол проведення слідчого експерименту від 22.01.2021 (Т.2 а.с. 188-192); протокол огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021 (Т.2 а.с. 214-215); протокол огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021 (Т.2 а.с. 216-217); протокол огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021 (Т.2 а.с. 218-220); протокол огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021 (Т.2 а.с. 221-223); протокол огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021 (Т.2 а.с. 224-226); протокол огляду предметів з фототаблицею від 25.01.2021 (Т.2 а.с. 227-228), які здобуті відповідно до вимог КПК, є належними та допустимими.

Окрім цього суд визнає належним та допустимим доказом відеозапис слідчого експерименту (Т.2 а.с. 193), який був проведений 22.01.2021 та долучений як додаток на флеш карті Kingston micro SD до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2021, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні. На даному відеозаписі відображено обставини проведення такого, де ОСОБА_5 розповів та показав на місці скоєння інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення показав місцезнаходження обвинуваченого та потерпілого під час нанесення тілесного ушкодження ножем.
Також суд визнає належним та допустимим доказом відеозапис огляду місця події (Т.2 а.с. 21), який був проведений 15.11.2020 та долучений, як додаток до протоколу огляду місця події від 15.11.2020 на флеш карті Kingston micro SD, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні. На даному відеозаписі відображено обставини проведення огляду місця події, зафіксовано речі, вилучені при огляді, сліди речовини бурого кольору на підлозі кухні будинку ОСОБА_6 .

Заслуговують на увагу і висновки експертів, зокрема: висновок експерта № 130 від 16.11.2020 (Т.3 а.с. 5-6), згідно якого тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 немає; висновок експерта № 131 від 16.11.2020 (Т.3 а.с. 12-14), відповідно до якого на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньо бокових поверхонь шиї з пошкодженням гортані та трахеї. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних в момент спричинення. Припускається, що ОСОБА_5 в момент отримання тілесних ушкоджень знаходився в положенні сидячи, а особа, яка заподіяла тілесні ушкодження, в положенні, стоячи за його спиною, також ушкодження могло утворитись, від нанесення порізу кухонним ножем; додатковий висновок експерта № 7 від 25.01.2021 (Т.3 а.с. 210-211), згідно якого тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 могли утворитись при обставинах, на які вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту; висновок експерта №723 від 17.11.2020 (Т.3 а.с. 72-73), за яким кров ОСОБА_5 належить до групи Ва, ізосерологічною системою АВ0; висновок експерта №724 від 17.11.2020 (Т3 а.с. 82-83), відповідно до якого кров ОСОБА_6 належить до групи Ав, ізосерологічною системою АВ0; висновок експерта №149 від 01.12.2020 (Т.3 а.с. 104-106), за яким в піднігтьових зрізах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 крові не знайдено. При серологічному досліджені епітеліальних клітин знайдених в піднігтьових зрізах не виключається їх належність ОСОБА_6 та повністю виключається їх належність потерпілому ОСОБА_5 ; висновок експерта №727 від 15.12.2020 (Т.3 а.с. 127-129), відповідно до якого на светрі ОСОБА_6 знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_5 та не може походити від ОСОБА_6 ; висновок експерта №729 від 15.12.2020 (Т.3 а.с. 139-141), відповідно до якого на черевиках ОСОБА_6 знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_5 та не може походити від ОСОБА_6 ; висновок експерта №728 від 15.12.2020 (Т.3 а.с. 151-153), відповідно до якого кров на штанях ОСОБА_6 може походити від потерпілого ОСОБА_5 , від ОСОБА_6 кров походити не може; висновок експерта №726 від 15.12.2020 (Т.3 а.с. 163-165), відповідно до якого, кров на светрі чорного кольору, куртці чорного кольору та джинсах синього кольору належних ОСОБА_5 може походити від потерпілого ОСОБА_5 , від ОСОБА_6 кров походити не може; висновок експерта №725 від 15.12.2020 (Т.3 а.с. 175-177), відповідно до якого кров на змиві підлоги кімнати кухні може походити від потерпілого ОСОБА_5 , від ОСОБА_6 кров на змиві походити не може; висновок експерта №157 від 11.12.2020 (Т.3 а.с. 187-189), відповідно до якого, на клинку кухонного ножа знайдено кров людини чоловічої статі, не виключається її належність ОСОБА_5 та повністю виключається її належність підозрюваному ОСОБА_6 ; висновок експерта № 461-БЛ від 19.01.2021 з таблицею до нього (Т.3 а.с. 199-202), відповідно до якого ніж, який було вилучено 15.11.2020 року під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 холодною зброєю не являється, а є кухонним ножем, що відноситься до ножів господарсько-побутового призначення промислового виготовлення.

Окрему увагу слід звернути на висновок судово-психіатричного експерта №460 від 01.12.2020 (Т.3 а.с. 23-25), за яким ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення не страждав, і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення - ОСОБА_6 слід вважати осудним, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. А також на висновок судово-психіатричного експерта №187 від 18.05.2021 (Т.1 а.с. 153-156), відповідно до якого ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення перебував в емоційному стані образи, що було спровоковано словами та діями потерпілого і не доходило до глибини емоційного напруження, фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання.

Наведені висновки експертиз проведені висококваліфікованими експертами, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зроблені на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Тому дані висновки суд покладає в основу прийнятого рішення. Підстав недовіряти висновкам експертиз в суду немає.

З цих же причин суд вважає належним та допустимим доказом показання експерта ОСОБА_25 , допитаного в судовому засіданні, який надані ним висновки експерта №131 від 16.11.2020 та №7 від 21.01.2021 підтримав та пояснив яким чином механізм утворення рани виключає похитування потерпілого та рух його тіла вперед.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд визнає неналежними доказами висновки експертів, зокрема висновок експерта № 705 від 18.11.2020 з таблицею до нього, відповідно до якого на поверхні рукоятки кухонного ножа, який було виявлено та вилучено 15.11.2020 під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 , слідів рук не виявлено (Т.3 а.с. 35-42); висновок експерта № 706 від 18.11.2020 з таблицею до нього, відповідно до якого сліди пальців рук на відрізках прозорої липкої стрічки, які було виявлено та вилучено 15.11.2020 року під час проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 не придатні для ідентифікації по них особи (Т.3 а.с. 52-62); висновок експерта №148 від 01.12.2020, відповідно до якого в змивах з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 крові не знайдено (Т.3 а.с. 93-94); висновок експерта №730 від 15.12.2020, відповідно до якого на кросівках належних ОСОБА_5 крові не знайдено (Т.3 а.с. 116-117), оскільки такі не підтверджують та не спростовують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Суд вважає, що в органу досудового розслідування, для встановлення істини по справі, була потреба у проведенні відповідних слідчих дій, однак вказаними доказами винуватість ОСОБА_6 не доведена, а відтак, такі не можуть вважатися належними в розумінні кримінально-процесуального закону.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заперечив наявність у нього умислу на вбивство ОСОБА_5 , при цьому визнав, що саме він завдав потерпілому тілесне ушкодження, пояснив як він це зробив.

Суд вважає, що поведінка потерпілого, який в день вчинення щодо нього злочину неодноразово провокував ОСОБА_6 негативними висловлюваннями щодо його покійної дружини, викликала у обвинуваченого обурення, на підставі цього між ними виник конфлікт, в ході якого у обвинуваченого виник раптовий умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_5 . Для цього він утримуючи рукоятку ножа в правій руці обійшов потерпілого ззаду та стоячи за його спиною, лезом ножа зі значною силою наніс поріз в життєво важливий орган - шию, спричинивши ушкодження у вигляді різаної рани передньо-бокової поверхні шиї із пошкодженням гортані і трахеї. Однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця (заподіяння смерті ОСОБА_5 ) оскільки потерпілий з місця вчинення злочину втік, усвідомлюючи що його життю загрожує небезпека. Таке також підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №187 від 18.05.2021 (Т.1 а.с. 153-156), яким встановлено, що ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення перебував в емоційному стані образи, що було спровоковано словами та діями потерпілого, однак не доходило до глибини емоційного напруження, фізіологічного афекту, як психологічної підстави сильного душевного хвилювання.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого, що він не хотів вбивати ОСОБА_5 , бажав лише його налякати, та для цього хотів провести по його шиї тупим боком ножа, однак стілець хитнувся і той, щоб не впасти, кинувся тілом вперед, що спричинило глибокий поріз шиї. Вважає, що такі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями, наданими в судовому засіданні судовим експертом, за якими в такій ситуації, щоб не впасти людина інстинктивно рухаючись вперед напружує шию, притискаючи голову до грудей та, в такому випадку, за таких обставин, ОСОБА_9 не зміг би отримати такий глибокий поріз гортані і трахеї. Тобто за таких тілесних ушкоджень, що він отримав - його шия була розслабленою, а голова - нахиленою назад. Крім того, такі спростовуються показаннями потерпілого та самого обвинуваченого, які вказали, що перед вчиненням інкримінованого йому злочину ОСОБА_6 висловив ОСОБА_5 погрозу вбивством та скористався тим, що той не захищався. За таких обставин, пояснення обвинуваченого суд сприймає критично, вважає їх обраною лінією захисту, спрямованою на пом`якшення кримінальної відповідальності за скоєне діяння.

Також суд бере до уваги спосіб (з застосуванням значної сили) та знаряддя вчинення злочину; локалізацію ушкодження у життєво важливій ділянці тіла; причину припинення злочинних дій, оскільки потерпілий боячись за своє життя втік; поведінку винного і потерпілого, що передувала події, зокрема словесний конфлікт між ними; поведінку ОСОБА_6 після вчиненого, який, не намагався надати допомогу потерпілому, викликати швидку допомогу, та будучи розбудженим ОСОБА_29 , невдовзі після скоєння злочину, повідомив тому, що вбив ОСОБА_8 . Суд вважає, що такі обставини переконливо свідчать про наявність в обвинуваченого прямого умислу на позбавлення потерпілого життя.

Згідно висновку Верховного Суду від 12.07.2018 р., викладеного у справі №206/6936/15-к відповідно до ч.1 ст.15 КК та положень пп.4, 22 постанови Пленуму ВС від 7.02.2003 № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. ... Судова палата у кримінальних справах ВС з приводу порушеного питання у своїх рішеннях (№5-32кс12 від 31.01.2012, №5-26кс13 від 04.07.2013, №5-46кс13 від 14.11.2013, №5-10кс14 від 26.06.2014, №5-32кс14 від 11.12.2014) неодноразово висловлювала правову позицію про те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Характерна для замаху незавершеність об`єктивної сторони злочину є вимушеною. Особа не доводить злочин до кінця не за власною ініціативою, а з причин, які не залежать від її волі. Під такими причинами потрібно розуміти різноманітні обставини як об`єктивного, так і суб`єктивного характеру, які зашкодили закінчити злочин всупереч докладеним зусиллям особи (наприклад, активний опір потерпілого, недосконалість знарядь злочину, недостатність фізичних сил чи досвіду, невміння користуватись зброєю або її несправність, затримання злочинця тощо). Причини, внаслідок яких особа вимушена відмовитись від доведення злочину до кінця, можуть виникнути під впливом її власних дій (наприклад, вживання значних доз алкоголю або наркотиків, втрата зброї, випадкове заподіяння самому собі тілесного ушкодження).

Так, відповідно до частин 1 та 3 статті 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Аналіз ст. 15 дає змогу виокремити три ознаки замаху; 1) вчинення, діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину; 2) недоведення злочину до кінця; 3) причини незавершеності злочинного діяння не залежать від волі винного.

Суд приходить до висновку, що замах на вбивство ОСОБА_8 з боку обвинуваченого ОСОБА_6 був незакінченим, оскільки останній, завдавши потерпілому порізу горла, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, і злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілий, після нанесення йому тілесного ушкодження, босий вибіг з будинку та побіг в невідомому для ОСОБА_6 напрямку.
А відтак суд відкидає версію сторони захисту про те, що ОСОБА_6 мав намір лише налякати ОСОБА_8 та не мав умислу на його вбивство. Ці доводи переконливо спростовані показаннями свідків, потерпілого, висновками експертів, та іншими доказами, які доповнюють один одного та у своїй сукупності і взаємозв`язку обґрунтовано визнані судом достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 незакінченого замаху на вбивство ОСОБА_5 .

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог статей 85,94 КПК України, вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст.115 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_6 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу суд не вбачає.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Крім того, суд враховує положення частин 1 та 3 статті 68 КК України, згідно яких при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця. За вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Обтяжуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обставиною передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_6 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

При цьому суд враховує, що відповідно до позиції ВС в постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 334/5670/18 незгода засудженого з кваліфікацією його дій є правом особи та не впливає на щирість розкаяння, осуд поведінки та відчуття жалю щодо вчинених протиправних дій. Та зауважує, що заперечення ОСОБА_6 умислу на вбивство потерпілого є його правом та не спростовує щирість його розкаяння, осуд своєї поведінки та відчуття жалю.

А також суд враховує показання потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що шкода йому відшкодована повністю та будь яких претензій до ОСОБА_6 він не має.

Суд не вбачає наявності таких пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин, як вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого чи активне сприяння розкриттю злочину виходячи з такого.

З висновку судово-психіатричного експерта №187 від 18.05.2021 (Т.1 а.с. 153-156) вбачається, що ОСОБА_6 перебував в емоційному стані образи, однак при відсутності стану сильного душевного хвилювання.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Отже, визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Така позиція викладена в Постанові ВС від 7 квітня 2021 року в справі № 263/15605/17.

Зважаючи, на те, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_6 покази надавав, однак будь-яких нових даних, які б сприяли розкриттю злочину, органу досудового розслідування не повідомляв та не повідомляв правдиво про всі обставини вчинення ним злочину, зокрема щодо умислу, ініціативи в проведенні оперативно-слідчих дій, спрямованих на розкриття злочину не проявляв, тому суд вважає, що така пом`якшуюча обставина відсутня.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий та має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце праці, часткове визнання ним вини, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, позицію потерпілого, який просить обвинуваченого не карати, посередню характеристику обвинуваченого з місця проживання, те, що він на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан здоров`я та сімейний стан обвинуваченого, який є вдівцем, вчинення злочину в стані емоційної образи з боку потерпілого і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

В постанові ВС від 03.02.2021 у справі № 629/2739/18 висловлено позицію, що положення ч. 1 ст. 69 КК України надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Натомість апеляційним судом взято до уваги наявність малолітніх дітей у засудженого та хворої матері пенсійного віку. Проте, встановлені судом обставини, жодним чином не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння та, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину.

У постанові ВС від 27.04.2021 у справі № 712/4384/20 Колегія суддів звертає увагу на те, що приписи ст. 69 КК про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Суд вважає, що встановлені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , хоча їх є кілька, однак вони не настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим, а отже не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом.

Оскільки судом призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави лише в частині експертиз, які визнано належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавленні волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 17 листопада 2020 року тобто з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Процесуальні витрати за проведення експертизи зброї №461-БЛ від 19.01.2021 року в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 80 коп. стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.

Речові докази:
-кухонний ніж «CARDINAL» загальною довжиною 332 мм; чоловічі кросівки марки «Adidas» темно синього кольору; чоловічі черевики моделі «Мокасини» чорного кольору; чоловічі штани спортивного призначення темно-сірого кольору; чоловічий джемпер-светр світло-коричневого кольору; чоловічу демісезонну куртку чорного кольору; чоловічий джемпер темно сіро-чорного кольору; чоловічі джинси синього кольору; пластиковий стаканчик; чашку №1; чашку №2; пляшку, ємністю 0,5 л; змив з підлоги, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити;

-дві дактилокарти та первинні упаковки, які упаковано до спеціалізованого поліетиленового пакету «Експертна служба №5256854 до висновку експерта № 705 по кримінальному провадженні №0000394», відрізок липкої стрічки та скотч із непридатним для ідентифікації слідом, дві дактилокарти та первинні упакування, які упаковано до спеціалізованого поліетиленового пакету «Експертна служба №5256848 до висновку експерта № 706 по кримінальному провадженні №0000394» (т.2 а.с. 43, 62) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

29.07.2021