29.06.2021
Справа № 642/3946/21
Провадження №1-кс/642/1880/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 просив зобов`язати процесуального керівника по кримінальному провадженню №0000216 від 20.02.2020 допитати його в якості потерпілого, вказуючи, що він звернувся до групи прокурорів Харківської обласної прокуратури у даному кримінальному провадженню з даним клопотанням, однак, згідно листа прокурора ОСОБА_4 , йому було відмовлено в проведенні такої слідчої дії. Заявник вважає таку відмову незаконною, тому просив зобов`язати прокурора провести його допит як потерпілого.
Заявник в судове засідання не з`явився, в прохальній частині скарги просив здійснювати її розгляд без його присутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.
Слідчий суддя вважає можливим розглянути скарг у відсутність осіб, що не з`явились.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
В провадженні Другого СВ (з дислокацією в м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження за №0000216 від 20.02.2020 за ч.2 ст. 372 КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_3 .
24.05.2021 ОСОБА_3 звернувся до Харківської обласної прокуратури із клопотанням про його допит як потерпілого.
Листом прокурора ОСОБА_4 від 27.05.2021 йому було відмовлено, оскільки ОСОБА_3 є заявником по даному кримінальному провадженню, однак, статусу потерпілого він не має. Також з листа вбачається, що слідчим було призначено допит ОСОБА_3 як заявника на який він не з`явився.
Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні до слідчого судді.
Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
При цьому, вимоги щодо оскарження рішення прокурора про відмову в проведенні слідчої дії заявником фактично в скарзі не ставляться.
Щодо вимог заявника про зобов`язання слідчим суддею прокурора провести конкретні слідчі дії, а саме допитати його як потерпілого, слідчий суддя зазначає наступне.
Порядок збирання доказів сторонами кримінального провадження врегульовано положеннями ст.93 КПК України, якими передбачено право сторони захисту збирати такі докази та визначено порядок такого збору, право ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Вказана норма передбачає право сторони захисту здійснювати збирання доказів, крім іншого, шляхом витребування та отримання висновків експертів.
З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя не є стороною обвинувачення й не може давати вказівки або зобов`язати прокурора/слідчого провести певну слідчу дію.
Також, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 не має статусу потерпілого, а тому його допит як потерпілого неможливий.
На підставі викладеного, скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя