Справа № 201/7142/21
Провадження № 1-кп/201/806/2021

ВИРОК
Іменем України
10 серпня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0000302 від 11.05.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не працюючого, малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.03.2006 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі. 05.06.2009 р. звільнений з Жовтоводської ВК № 26 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 3 дні;

- 01.07.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки;

- 26.03.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2013 р., вид покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 28.11.2017 р. звільнений з Солонянської ВК № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 23.09.2019 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним
В період часу з 22:00 год. 10.05.2021 по 00:05 год. 11.05.2021 року, ОСОБА_3 , знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, біля буд. 42, де у нього раптово виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, діючи з особливою зухвалістю умисно, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, по власним надуманим мотивам маючи при собі аерозольний балончик з червоною фарбою, підійшов до припаркованих у дворі будинку за вищевказаною адресою автомобілів, а саме: до легкового автомобіля, марки «BMW Х4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на лівій передній та задній дверях, лівому передньому склі, капоті та по лобовому склі автомобіля. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, підійшов до наступного автомобіля марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2013 року випуску, який знаходиться у використанні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на капот автомобіля. Далі, ОСОБА_3 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, підійшов до наступного автомобіля марки «TOYOTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на капот автомобіля. Потім знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, підійшов до наступного автомобіля марки «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2013 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на ліву передню та задню двері, ліве переднє скло, капот та на лобове скло. Далі, ОСОБА_3 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, підійшов до наступного автомобіля марки «КІА SPORTGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2019 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на капот, на ліві передні та задні двері, лобове скло та на ліве переднє скло автомобіля. Потім, ОСОБА_3 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, підійшов до наступного автомобіля марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2014 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на капот, на ліві передні та задні двері, лобове скло автомобіля. В результаті чого, взагалі не маючи підстав, пошкодив шість вищевказаних автомобілів, після чого ОСОБА_3 пішов у напрямку вул. Мандриківської.

Далі, ОСОБА_3 , в період часу з 22:00 год. 10.05.2021 по 00:05 год. 11.05.2021 року, знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. вул. Мандриківська, біля буд. 51, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки, моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, діючи з особливою зухвалістю умисно, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, по надуманим мотивам, маючи при собі аерозольний балончик з червоною фарбою, підійшов до припаркованих автомобілів у дворі будинку АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою, а саме: до легкового автомобіля, марки «INFINITI FX35», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , 2007 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на праву передню та задню двері, та на лобове скло автомобіля. Далі, продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_3 підійшов до наступного автомобіля марки «BMW 328», державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2015 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проявляючи особливу зухвалість, наніс написи червоною аерозольною фарбою на ліву передню та задню двері багажник та на праву передню та задню двері автомобіля. В результаті чого безпідставно пошкодив два вищевказані автомобілі.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України.

2.Позиція обвинуваченого
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд її суворо не карати.

3.Позиція потерпілого
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі та просили призначити покарання на розсуд суду.

4. Докази, які були досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечував.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.
Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують його особу.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії кримінального проступку.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання - не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є кримінальним проступком, умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стать та вік, стан здоров`я, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально - психологічні риси.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді обмеження волі.

При цьому, суд враховує той факт, що обвинуваченого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 року засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки із покладанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Втім, 10.05.2021 року, перебуваючи на іспитовому строку, обвинувачений знов вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання, що свідчить про те, що звільнення від відбування покарання з випробовуванням не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно ч. 4 цієї статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий вирок, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до роз`яснень абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Таким чином, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд, визначивши йому вид та розмір покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України та відповідно до положень ст. 72 КК України, призначає остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 року.
Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
У даному кримінальному провадженні потерпілими до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не пред`явлено.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судові витрати, понесені на залучення експерта, відсутні.
Судом встановлено, що обвинувачений був затриманий 25.05.2021 року і ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2021 року йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою взявши його під варту із залу суду негайно.
Тому строк відбування покарання слід відраховувати з 25.05.2021 року.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 року, остаточно призначивши до відбування покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 25.05.2021 року.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя ОСОБА_1