Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Справа № 608/1080/21
Номер провадження1-кс/608/462/2021

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів по кримінальній справ №1155398, -
ВСТАНОВИВ:
27 травня 2021 року до Чортківського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_3 про скасування постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів по кримінальній справ №1155398, а саме: автомобіля ВАЗ 21099 легковий седан В чорного кольору, 2005 року випуску із номером шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , оскільки на даний час транспортний засіб знаходячись на арешт майданчику неналежно зберігається, розкомплектований, повністю відчинений, відсутнє запасне колесо автомобіля, замінена уся панель автомобіля, відсутні прибори панелі автомобіля, відсутній магнітола, відсутня проводка запобіжників автомобіля, відсутній замок запуску двигуна, відсутня акумуляторна батарея автомобіля, наявні вм`ятини кузова автомобіля, замінені невідомими особами колеса автомобіля, що призводить до його реального знищення. Заявник вказує, що даний автомобіль він не приховував і надав на першу вимогу слідчого, добровільно сприяв органам досудового розслідування в огляді зазначеного транспортного засобу. Зазначає, що транспортний засіб придбав у законний спосіб, сплативши гроші та переоформив на себе, не знаючи, що він має ознаки підроблення кузова автомобіля. З огляду на вказане просить скасувати постанову та повернути автомобіль на належне зберігання.
Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без їхньої участі, заяву підтримують.
Заступник начальника СВ Чортківського РВП ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд справи без участі слідчого, щодо скасування постанови покладається на розгляд суду.
Дослідивши заяву та письмові докази клопотання, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою слідчого СВ Чортківського РВ УМВСУ в Тернопільській області від 28 березня 2009 року визнано та приєднано до справи як речовий доказ автомобіль ВАЗ 21099 легковий седан В чорного кольору, 2005 року випуску із номером шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 і залишено на зберіганні на штраф майданчику Чортківського МРЕВ ДАІ в Тернопільській області.
Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 вказаного вище Кодексу при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях вказував на неприпустимість непропорційного втручання держави у мирне володіння майном громадян та наголошував на неухильному дотриманні справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справи «Спорронг та Льонрот проти Швеції», «Звольський та Звольська проти Республіки Чехія», «Василеску проти Румунії» та інші).

З огляду на викладене, враховуючи що арешт майна триває протягом тривалого часу, експерте дослідження арештованого майна станом на сьогодні проведено, слідчим не надано доказів існування підстав для проведення додаткових досліджень, арештоване майно не є майном що вилучене чи обмежене у цивільному обороті, а тому слідчий суддя вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявника ОСОБА_6 не виправдовує потреби досудового розслідування, відтак потреба в його подальшому застосування відпала, в зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності заявника, суд приходить до висновку про те, що подальше обмеження права заявника на мирне володіння та користування майном буде непропорційним втручанням у його право власності, тобто у його право на мирне володіння майном, яке захищено у тому числі і нормами Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і тому повинно бути припинено.

При цьому судом також враховується, що обмеження конституційних прав заявника на володіння належним йому майном триває понад рік, що на думку суду виходить за межі розумного строку арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано, якщо підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявника, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки подальше збереження арешту майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим.

Таким чином, на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту автомобіля марки ВАЗ 21099 легковий седан В чорного кольору, 2005 року випуску із номером шасі НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, ч. 1 ст. 16, ч. 3 ст. 26, ст.ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скасувати постанову про визнання і приєднання до справи речових доказів від 28 березня 2009 року, а саме на автомобіль марки ВАЗ моделі 21099 легковий седан -В чорного кольору, 2005 року випуску, із номером шасі НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_3 по кримінальній справі № 1155398 та повернути автомобіль на належне його зберігання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:/підпис/

Копія вірна

Ухвала набрала законної сили «28» травня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "____"_____________2021 р.

Секретар: