Справа № 676/176/18
Провадження 1-кп/991/101/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисників, адвокатів ОСОБА_7
ОСОБА_8
представника потерпілого, адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання володільця тимчасово вилученого майна, ОСОБА_10 про повернення вилученого під час обшуку майна,
ВСТАНОВИВ:
I.Історія провадження
1.1 У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 13.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 369 КК України.

1.2 05.04.2021 володілець тимчасово вилученого майна, ОСОБА_10 у межах зазначеного кримінального провадження звернулась до суду з клопотанням про повернення вилученого під час обшуку майна.

У своєму клопотанні ОСОБА_10 просила повернути їй системний блок до персонального комп`ютера «FSP» чорного кольору, вилучений під час обшуку, проведеного у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги клопотання мотивовані тим, що вказаний системний блок не надавався суду на дослідження, а його вилучення позбавляє можливості ОСОБА_10 використовувати персональний комп`ютер під час здійснення трудової діяльності.

ІІ. Позиції сторін судового провадження
2.1 Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_10 заперечував. В обґрунтування своєї позиції він зазначив, що оскільки вказаний системний блок був визнаний речовим доказом, то його доля підлягає вирішенню судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

2.2 Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , підтримав вказане клопотання та просив суд його задовольнити. На його думку, системний блок не містить слідів вчинення кримінальних правопорушень, доказове значення має інформація, яка на ньому міститься. Ця інформація відображена у протоколі огляду системного блоку та додатках до нього, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження і вже були досліджені судом.

2.3 Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 , підтримали позицію захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 .

2.4 Представник потерпілого, адвокат ОСОБА_9 , підтримала позицію прокурора.

2.5 Володілець тимчасово вилученого майна, ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, направивши до суду клопотання, в якому просила провести судовий розгляд за її відсутності у зв`язку з перебуванням на самоізоляції (т. 11, а.с. 37, 68, 82). До цього клопотання ОСОБА_10 надала копії документів, якими вона підтверджує право володіння вилученим майном.

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду
3.1 Заслухавши думку учасників судового засідання та проаналізувавши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

19.06.2017 у приміщеннях та на території готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та 8а, проведено невідкладний обшук. У ході проведення цього обшуку було виявлено та вилучено речі і документи, перелік яких зазначений у протоколі обшуку від 19.06.2017. Зокрема, з вказаного протоколу слідує, що у приміщенні, розміщеному за входом до готелю, на рецепції, виявлено та вилучено системний блок до персонального комп`ютера «FSP» чорного кольору (т. 5, а. с. 89-102).
У ході проведення цього обшуку було виявлено та вилучено речі і документи, перелік яких зазначений у протоколі обшуку від 19.06.2017. З цього протоколу слідує, що у приміщенні, розміщеному за входом до готелю, на рецепції, виявлено та вилучено системний блок до персонального комп`ютера «FSP» чорного кольору (т. 5, а. с. 89-102).
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.06.2017 був наданий дозвіл на проведення невідкладного обшуку у приміщеннях готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 . У резолютивній частині цієї ухвали визначений перелік майна, на відшукання якого надано дозвіл на обшук, серед якого, зокрема, зазначений системний блок до персонального комп`ютера «FSP» чорного кольору (т. 3, а. с. 108-109).

Вказаний системний блок був оглянутий детективом НАБ України ОСОБА_11 за участю спеціаліста ОСОБА_12 , про що свідчить протокол огляду від 08.08.2017 та додатки до нього (т. 3, а.с. 164-177).

Постановою старшого детектива НАБ України ОСОБА_13 від 06.11.2017 вилучені під час цього обшуку речі і документи, зокрема, і системний блок до персонального комп`ютера «Delux» чорного кольору, були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту постанови вказані предмети встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення кримінального провадження та підлягають доказуванню (т. 3, а.с. 184-185).

У поясненнях прокурор повідомив, що на вилучений в ході обшуку системний блок до персонального комп`ютера «FSP» арешт не накладався, оскільки дозвіл на його вилучення був наданий ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення невідкладного обшуку. У подальшому цей системний блок був визнаний речовим доказом, але сторона обвинувачення не наполягає на дослідженні цього речового доказу у судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_10 з метою підтвердження права власності на готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надала суду наступні документи:

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_10 (т. 11, а.с. 69),

- копію свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_10 як фізичної особи-підприємця серії В01 № 2045558 (т. 1, а.с. 70),

- копію свідоцтва про право власності від 31.12.2004, згідно з яким нежила будівля (готельно-туристичний комплекс), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (т. 11, а.с. 71),

- копію свідоцтва про реєстрацію права власності на нежилу будівлю (готельно-туристичний комплекс), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 11, а.с. 72),

- копію свідоцтва на нерухоме майно від 01.06.2009, відповідно до якого готельний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (т. 11, а.с. 73),

- копію свідоцтва про реєстрацію права власності на готельний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 11, а.с. 74),

- дозвіл № НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_10 11.09.2009 на розміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 (т. 11, а.с. 75),

- свідоцтво від 02.12.2005 серії НОМЕР_2 , видане ОСОБА_10 про сплату єдиного податку (т. 11, а.с. 76).

3.2 Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання ОСОБА_10 , доводи якого пов`язані з тривалим позбавленням володільця права користування належним йому майном, суд керується положеннями ст. 16 КПК України, якими визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі мотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Закладений у цій нормі принцип недоторканості права власності дає підстави для висновку, що без судового рішення в органу досудового розслідування може перебувати лише тимчасово вилучене майно.

Водночас, ч. 1 ст. 100 КПК України регламентовано, що речовий доказ, вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Тобто, у такий спосіб законодавець визначив подальші дії слідчого або прокурора щодо способів розпорядження майном (речовими доказами), вилученим під час обшуку: накласти на нього арешт, або повернути володільцю. Таке розуміння цієї норми цілком узгоджується із принципом, закладеним у ст. 16 КПК України, та відповідає вимогам кримінального процесуального закону до тимчасового вилучення майна.

3.3 У ході розгляду судом даного клопотання було встановлено, що арешт на вилучений під час обшуку системний блок до персонального комп`ютера «FSP» чорного кольору не накладався, з клопотанням про арешт цього майна слідчий, прокурор не звертався.

Крім того, згідно з відомостями журналу судового засідання від 04.12.2020 вказаний протокол огляду системного блоку та постанова про визнання його речовим доказом були досліджені в судовому засіданні, однак сам системний блок у порядку ст. 357 КПК України не надавався суду для дослідження (т. 4, а.с. 36-44).

Висловлюючи позицію щодо клопотання ОСОБА_10 , прокурор у поясненнях вказав, що системний блок визнаний речовим доказом, але жодних доводів, які б вказували на те, що цей речовий доказ містить сліди кримінального правопорушення, він не навів. Навпаки, відповідно до пояснень прокурора сторона обвинувачення не наполягала на дослідженні цього речового доказу у судовому засіданні.

Вказане дає підстави для висновку, що утримання цього майна органом досудового розслідування здійснюється безпідставно, а відтак до володільця цієї речі не вжито належної правової процедури і по суті застосовано необґрунтований процесуальний примус.

Водночас, оскільки протокол огляду системного блоку з додатками був досліджений судом, то суд вважає за необхідне вирішити питання про повернення цього речового доказу володільцю на даній стадії судового розгляду в порядку п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, а не під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, як про це зазначив прокурор.

3.4 Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначав, що утримання владою речових доказів може бути необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя. Однак повинно існувати розумне співвідношення пропорційності між застосованими заходами та метою, яку переслідує держава при їх застосуванні, у тому числі заходами, призначеними для контролю за використанням громадянином своєї власності. Ця вимога виражається у понятті «справедливий баланс», який повинен існувати між вимогами дотримуватися загальних інтересів населення та вимогами охорони фундаментальних прав особи (справа «Смирнов проти Росії», пункт 57).

Утримання системного блоку до персонального комп`ютера без будь-якої мети та раціонального обґрунтування з боку сторони обвинувачення, на переконання колегії суддів, становить непропорційне втручання у право ОСОБА_10 мирно володіти своїм майном.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що з метою відновлення справедливого балансу інтересів власника вилученого майна, клопотання ОСОБА_10 підлягає задоволенню, а вилучений в ході обшуку системний блок ? поверненню його володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 167, 169, 350, 372, 376 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання володільця тимчасово вилученого майна, ОСОБА_10 про повернення вилученого під час обшуку майна ? задовольнити.
Зобов`язати Перший відділ детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України повернути ОСОБА_10 вилучений 19.06.2017 в ході проведення обшуку у готелі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , 8-а системний блок до персонального комп`ютера «FSP» чорного кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3