ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 665/89/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/108/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повідомлення про підозру
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 січня 2021 року про скасування повідомленні про підозру.

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів провадження до Чаплинського районного суду Херсонської області зі скаргою на дії слідчого, в порядку ст. 303 КПК України, звернувся підозрюваний ОСОБА_8 , який просив скасувати повідомлення про підозру від 23.10.2020 року, складене слідчим СВ Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, у кримінальному провадженні № 0000370, яке висунуте та вручене йому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України.

Вищевказаною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_8 , задоволено, скасовано повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000370, яке висунуте та вручене йому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Однак, як вбачається з вивчених матеріалів кримінального провадження № 0000370 від 03.10.2020 року, причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України не вбачається.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру відносно нього, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України.

Апеляційна скарга мотивована доводами про допущення слідчим суддею істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, як зазначає апелянт, з системного аналізу правових позицій ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, момент повідомлений про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Наявне в матеріалах провадження повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 23.10.2020 року про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України відповідає імперативним вимогам ст.277 КПК України, оскільки в процесуальному документі викладені фактичні обставини кримінального провадження із зазначенням часу, місця вчинення злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яка відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відомим на момент повідомлення про підозру слідчому або прокурору.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 160 КК України, а саме: надання виборцю неправомірної вигоди за вчинення або не вчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ним свого виборчого права.

Викладені в повідомленні про підозру обставини кримінального провадження в повному обсязі відповідають диспозиції норми Закону України про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_9 , а отже вимоги ст.ст.276-278 КПК України у вказаному кримінальному провадженні дотримано.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя уповноважений на перевірку відомостей про обґрунтованість підозри, а не на оцінку фактичних обставин кримінального провадження та правової кваліфікацію дій підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_8 просить апеляційний розгляд здійснити без його участі, за результатами якого ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Частиною 1 ст.404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ст.ст. 276-278 КПК України, при розгляді скарги на рішення слідчого повідомлення про підозру, слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини «обґрунтованість підозри складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

У п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011року, заява №42310/04, Суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» суд вказав на те, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Правові підстави для повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбачені ч.1 ст.276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Якщо розглядати наявність письмового повідомлення про підозру у кримінальному провадженні як одну з основних підстав для звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, то доцільно буде звернутись до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року, в якому Європейський Суд з прав людини зазначив, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 параграфа; 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, апеляційний суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та позицій ЄСПЛ слідчим суддею дотримано не було.

Як правильно вказано апелянтом, наявне в матеріалах провадження повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 23.10.2020 року про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України відповідає імперативним вимогам ст.277 КПК України, оскільки в процесуальному документі викладено фактичні обставини кримінального провадження із зазначенням часу, місця вчинення злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яка відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відомим на момент повідомлення про підозру слідчому або прокурору.

Зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що відповідно до ст. 69 Розділу III Конституції України народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

У ст. 71 відповідного Розділу Конституції України закріплено принципи. згідно яких вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування . Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Основні засади, організація і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост, визначені Законом України «Про місцеві вибори» та Виборчим кодексом України.

У ст. б Закону України «Про місцеві вибори» задекларовано положення, що участь громадян України у місцевих виборах є добровільною. Ніхто не може бути примушений до участі чи неучасті у місцевих виборах. Місцеві вибори є вільними. Виборцям забезпечуоться умови для вільного формування своєї волі та її вільного _виявлення при голосуванні. Застосування насильства, погроз, обману, підкупу чи будь-яких інших дій, що перешкоджають вільному формуванню та вільному волевиявленню виборця. забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про місцеві вибори», перші місцеві вибори призначаються не пізніше ніж за 70 днів до дня виборів, а виборчий процес розпочинається за 50 днів до дня перших місцевих виборів.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 15 липня 2020 року Ne 795-JX «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році», прийнято рішення щодо призначення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, .міські їх гол і в на неділю 25 жовтня 2020 року, в тому числі до Чаплинської селищної об`єднаної територіальної громади.

У зв`язку[_з початком передвиборчого процесу 17.09.2020 кандидатом на голову Чаплинської ОТГ було зареєстровано ОСОБА_10 .

З метою ввести в оману виборців, вплинути на результати виборів та свободу волевиявлення громадян шляхом розподілу голосів за кандидатів з одним прізвищем, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою на ім`я ОСОБА_11 , 24.09.2020 року близько 14.30 год., розуміючи протиправність своїх дій, ігноруючи демократичні принципи держави, відшукали на території Херсонської області в м. Нова Каховка, громадянина України, прізвище якого ідентичне кандидату на посаду селищного голови Чаплинської селищної ради Херсонської області ОСОБА_10 - ОСОБА_12 .

Потім, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , здійснивши психологічний вплив на ОСОБА_12 , скориставшись його кризовим фінансовим станом. умовив останнього погодитись на неправомірну угоду, яка полягала в добровільній реєстрації виборця ОСОБА_12 в кандидати на посаду Чаплинського селищі/ого голови Каховського району Херсонської області на перших місцевих виборах, які заплановано на 25.10.2020, за неправомірну винагороду в сумі 100 доларів США (згідно даних НБУ 100 доларів США станом на 24.09.2020 складають 2818 гривень), які отримав від особи на ім`я ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_8 .

Далі порушуючи право виборця на безпосередню реалізацію свого виборчого права та вимоги Постанови «Центральної виборчої комісії» №193 від 21.08.2020 «Про порядок внесення, повернення та перерахування грошової застави на місцевих виборах», ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, здійснили сплату грошової застави на місцевих виборах Чаплинського селищного голови в розмірі 5000 гривень на користь ОСОБА_12 та надали йому квитанцію для реєстрації в Чаплинській виборчій комісії.

Після вищевказаних дій, ОСОБА_12 24.09.2020 року близько 19.00 год. зареєструвався в кандидати на посаду Чаплинського селищного долови Каховського району Херсонської області.

Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 160 КК України, а саме: надання виборцю неправомірної вигоди за вчинення або невчинення будь-яких дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією тим свого виборчого права.

Відповідно до встановленого, в повідомлені про підозру здійснено виклад фактичних обставин кримінального провадження і згідно цього надано правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 .

Зважаючи на викладене колегія судді погоджується з позицією прокурора про те, що всупереч вимог ст.ст.277, 303-307 КПК України слідчим суддею під час досудового розслідування, а саме розгляду скарги ОСОБА_8 , належним чином обґрунтованість пред`явленої йому підозри не перевірено, а здійснено оцінку фактичних обставин кримінального провадження та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 , що на цій стадії є недопустимим та свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Поза увагою слідчого судді залишено те, що викладені в повідомленні про підозру обставини кримінального провадження в повному обсязі відповідають диспозиції норми Закону України про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_8 , а отже вимоги ст.ст.276-278 КПК України у вказаному кримінальному провадженні дотримано.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя уповноважений на перевірку відомостей про обґрунтованість підозри, а не на оцінку фактичних обставин кримінального провадження та правової кваліфікацію дій підозрюваного.

З огляду на викладене ухвалу слідчого судді не можна визнати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню та постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія судді,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 січня 2021 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_8 та скасовано повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні № 0000370 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні № 0000370 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: