Справа № 216/2755/20
Провадження № 1-кп/216/414/21

ВИРОК
іменем України
17 серпня 2021 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, не одруженого, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, освіта середня, проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 31.01.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.;
- 25.05.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
учасники кримінального провадження:
обвинувачений ОСОБА_3
встановив:
ОСОБА_3 будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, в період часу з 07.04.2020 року по 09.04.2020 року (більш точного часу не встановлено), знаходячись в приміщенні буд. АДРЕСА_1 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення кімнати вказаного будинку належний на праві власності ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung J5 2016», імеі1: НОМЕР_1 вартістю 2100,00 гривень, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, та розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2100,00 грн.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, розкаявся, суду пояснив, що на початку літа 2020 року у вечірній час доби, точної дати він не пам`ятає, через відчинене вікно потрапив у кімнату в якій мешкала його сестра в будинку по АДРЕСА_1 . На тумбочці, у вказаній кімнаті, лежав мобільний телефон сестри який він взяв з собою, маючи намір ним посвітити зважаючи на пізній час доби. Після цього відкрив двері кімнати та разом з телефоном пішов з будинку викликавши при цьому таксі, на якому поїхав у магазин де виявив, що телефон сестри забув у таксі. Дозволу в сестри для того щоб взяти мобільний телефон не отримував. Згодом сестра повідомила працівників поліції про викрадення у неї мобільного телефону. Також зазначає, що він являється співвласником будинку в якому здійснив крадіжку мобільного телефону, що належав сестрі. У вчиненому кається просить суд, суворо не карати.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого ним злочину, вина останнього повністю доводиться й дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Зокрема допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинувачений по справі є її рідним братом, з яким у неї склались погані стосунки. 08.04.2020 року вона повернулась з роботи десь о 08-45 год., на якій працювала у нічну зміну та виявила, що з її кімнати зник належний їй мобільний телефон, при цьому вікно у кімнату було відчинено та пошкоджене. В зв`язку з виявленою крадіжкою, повідомила про це поліцію. Згодом мала розмову з братом і він повідом, що викрав у неї мобільний телефон. Телефону чи коштів за викрадений телефон ОСОБА_3 їй не повернув. При цьому вказує, що брат просив у неї вибачення, однак його вибачення вважає нещирими. Будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить декільком особам, зокрема їй та братові. Брат, по спільній домовленості з нею та матір`ю, проживає на території будинковолодіння в кухні, що збудована поруч з будинком, оскільки він постійно вчиняє крадіжки у неї з матір`ю.
З протоколом огляду та фото таблиці до нього від 09.04.2020 року вбачається, що в такому зафіксовано обстановку в середині домоволодіння АДРЕСА_1 . В кімнаті №1 розташовано два вікна, друге вікно металопластикове з явними ознаками пошкодження. Під час огляду на другому вікні кімнати №1 було виявлено сліди папілярних ліній, які відкопійовано на відрізки липкої стрічки (а. с. 7-9).
З висновку експерта №19/104-17/1/5/308 від 23.04.2020 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «J5 (2016) J510H/DS», станом на 09.04.2020 року, могла складати 2100 грн. (а. с. 41-44).
Відповіддю з «Ломбард «ТОП» ОСОБА_7 » повідомлено, що з ОСОБА_8 складались фінансові договори під заклад мобільного телефону «Samsung J5 2016» (а. с. 50-56).
Протоколом огляду мобільного телефону «Samsung J5 2016» та фото таблицями до нього від 14.05.2020 року, зафіксовано зовнішні ознаки вказаного мобільного телефону (а. с. 59-63).
Оцінюючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, зокрема ними встановлюється подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та інші обставини які підлягають доказування відповідно до ст. 91 КПК України. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. При цьому досліджені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають, а їх сукупність та взаємозв`язок є достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення.
Обставини, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставина, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує мету покарання яка полягає у вихованні та соціальній реабілітації винного, характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину і його мотиви, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який є раніше судимий, покарання за вироком суду у вигляді штрафу не відбув, під наглядом лікаря психіатра не перебував та не перебуває, з січня 2014 року звертався за медичною допомогою з приводу вживання опоїдів зі шкідливими наслідками, по місцю проживання характеризується негативно, сприяв органам досудового розслідування та суду у встановленні істини по справі.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, оскільки обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_3 схильний до вчинення злочинів проти власності з збільшенням ступеня суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, а тому останньому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах встановлених у санкції статті. На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Крім цього під час судового розгляду встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2021 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та визначено покарання у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин до постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2021 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складення призначених покарань.
Крім цього вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 січня 2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який на момент ухвалення вироку не сплачено, строки звільнення від відбування покарання не сплинули. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбування покарання, до останнього слід застосовувати положення ст. 71 КК України з врахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, відповідно до якої основне покарання у вигляді штрафу при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.
З обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.. 124 КПК України підлягають до стягнення в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи на досудовому слідстві.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого застосовуваний ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 червня 2021 року та рахується з 17 червня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення призначених покарань за цим вироком та вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.05.2021 року, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31.01.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.06.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 980,70 грн. та 653,80 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон марки «Samsung J5 2016» імеі 1: НОМЕР_1 , зданий на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження які не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1