Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

20 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000088,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 серпня 2021 року.
Мотивував своє рішення суд тим, що заявлені ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу, не зменшились.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
У разі відмови у зміні обвинуваченому виду запобіжного заходу, просить визначити заставу у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обґрунтовує свої вимоги апелянт тим, що місцевий суд при постановленні цієї ухвали вийшов за межі своїх повноважень, визначених ч.3 ст.315 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а також не був наділений повноваженнями під час підготовчого судового засідання застосовувати приписи ст.331 КПК.
Захисник вважає, що дана ухвала була постановлена некомпетентним судом, без об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні дослідженими під час судового розгляду доказами.
На думку апелянта, у клопотанні прокурора не наведено будь-яких даних, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, свідків чи експерта, переховуватись від суду. При цьому, обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, працює.
Також захисник зазначив, що місцевим судом при розгляді даного клопотання про продовження строку тримання під вартою, не визначено суми застави, хоча цей злочин є необережним.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_4 про законність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи вказаних вище вимог кримінального процесуального закону дотримано.
Зокрема, у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.268 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки існують достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні.
Згідно даних журналу судового засідання та оскарженої ухвали, з урахуванням думки сторін провадження, за результатами розгляду клопотання прокурора було задоволено.
Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою на даному етапі судового розгляду.
Зокрема, ризик незаконного впливу на свідків стверджується тим, що ОСОБА_5 знайомий зі свідками та, враховуючи, що розгляд даного провадження по суті ще не розпочатий та, відповідно, свідки не допитані, тому, перебуваючи на волі, він матиме можливість чинити на них тиск з метою дачі ними показань на свою користь. З аналогічних підстав обвинувачений може впливати і на потерпілих, бажаючи вплинути на їх позицію у даній справі, в тому числі і щодо можливої міри покарання.
Також, зважаючи на те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який, згідно матеріалів судової справи, був ним вчинений у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, існує високу ймовірність його переховування від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.
При цьому, колегія суддів зауважує, що визнання своєї вини ОСОБА_5 під час досудового розслідування ще не свідчить про таку ж позицію сторони захисту під час судового розгляду та не спростовує встановлених ризиків, як і наявність в обвинуваченого соціальних зв`язків.
Водночас, заявляючи вимогу про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , стороною захисту не зазначено, хто є власником вказаного житла та не надано доказів, що ця особа не заперечує проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу за вказаною адресою.
Щодо доводів захисника про вихід місцевого суду за межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання, то колегія суддів за результатами апеляційного розгляду не встановила жодних процесуальних порушень.
Також, як визначено п.2 ч.4 ст.183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Зважаючи на те, що в результаті правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , загинуло дві людини, рішення місцевого суду стосовно не визначення розміру застави відповідає вказаним вище вимогам закону.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даному етапі судового розгляду не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3