ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/742/21 Справа № 216/422/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0001968 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, неофіційно працевлаштований, закордонного паспорту немає, також він має матір похилого віку, яка є інвалідом ІІІ групи.
Стверджує, що обвинувачений не може вливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки він не знає їх прізвищ, місця проживання, крім того свідки допитані в суді.
Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику переховування від суду.
Також вказує на те, що жодного доказу на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні немає.
Посилається на те, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу та повідомленні про підозру не зазначено, який саме розмір наркотичної речовини виявлено у ОСОБА_8 , а тому сторона захисту вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковано не правильно.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, офіційно не працевлаштований, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, за місцем реєстрації не проживає, а отже не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий та обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Враховуючи те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду та не може бути завершено до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились, а тому суд дійшов висновку, що вказані обставини, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0001968 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 08.11.2019 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 01.02.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також щодо залишення раніше визначеної суми застави в розмірі 153 680 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки постановлюючи ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому не було визначено розмір застави, при цьому суд клопотанню прокурора в цій частині не надав оцінки та не відобразив в ухвалі.
Таким чином, рішення суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є частково обґрунтованими.
Так, колегія суддів вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, офіційно не працює, раніше судимий, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора та встановлені судом апеляційної інстанції.
Разом з тим, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає таким, що не доведений прокурором, оскільки клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 не містить фактів, які підтверджують наявність цього ризику.
Доводи захисника про те, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, неофіційно працевлаштований, закордонного паспорту немає, а також що він має матір похилого віку, яка є інвалідом ІІІ групи, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження захисника щодо відсутності доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого, не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2021 року включно.
В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , майнового і сімейного стану обвинуваченого, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, те, що запобіжний захід у вигляді застави вже обирався, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 67 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на 01.01.2021 року встановлено в розмірі 2270 грн, що становить 152 090 грн і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року - задовольнити частково.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2021 року включно.
Визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 67 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 152 090 гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , року з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: - прибувати до суду у визначений час; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Термін обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з дня звільнення з під варти під заставу.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4