Справа № 444/93/21
Провадження № 1-кп/444/129/2021
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою
18 березня 2021 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
під час проведення відкритого судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шушун, Кюрдамирського району, Республіки Азербайджан, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, азербайджанець,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Жовківського районного суду Львівської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати. Прокурор просить врахувати те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, може впливати на свідків та потерпілого, а тому просить з метою належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на два місяці.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується, жодного разу не притягався ні до адміністративної ні до кримінальної відповідальності, а тому просить змінити його підзахисному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на - цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
25.01.2021 року ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів з 25.01.2021 року до 25.03.2021 року включно.

25.03.2021 року закінчується строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Cуд враховує положення пунктів 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд враховує те, що на даний час продовжують існувати ризики можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності в разі доведення його винуватості у скоєнні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 7 років до 15 років, даний злочин є особливо тяжким, ризики незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, місце проживання яких йому відоме. Також суд враховує те, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкрмінованого йому кримінального правопорушення, становить підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення.
При вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд застосовує положення п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства людини. Суд вважає, що в даному випадку забезпечення захисту інтересів суспільства превалює над правилом поваги до особистої свободи, оскільки життя людини є найвищою цінністю.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що питання чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).
З урахуванням зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд вважає, що наявні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, при продовженні строку тримання під вартою підстав для визначення йому застави, відповідно до положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України, немає.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд зазначає таке задоволенню не підлягає, оскільки, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу є розумні підстави вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на зазначене вище, суд враховує тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та вважає, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому, клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 197, 314, 315, 325, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Клопотання прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шушун, Кюрдамирського району, Республіки Азербайджан, житель АДРЕСА_1 )запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, з 18.03.2021 року до 16.05.2021 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

На ухвалу суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1