Справа № 752/961/21
Провадження №: 1-кп/752/1305/21
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
09.03.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
у ході проведення в приміщенні суду у місті Києві підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0004927 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участю сторін кримінального провадження, які з`явилися до суду:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва від Київської місцевої прокуратури №1 міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 міста Києва ОСОБА_4 31.12.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2020 за №0004927, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

З огляду на надходження зазначених документів у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд в якому винесені питання, регламентовані ст. 314-316 КПК України.

У ході проведення підготовчого судового засіданні прокурор надав пояснення щодо правильності визначення підсудності кримінального провадження, відповідності обвинувального акта вимогам КПК України та відсутності підстав для закриття провадження, а також просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисники обвинувачених заперечували проти закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, пояснивши, що не вбачають для цього передумов та, поряд з клопотання про витребування відомостей, одним із захисників заявлено суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення ОСОБА_3 про підозру, у межах строку досудового розслідування, продовженого до 08.01.2021, обвинувальний акт не було направлено до суду, прострочення складає 6 днів з 09.01.2021 по 14.01.2021, а тому наявні достатні підстави для закриття цього кримінального провадження.
Обвинувачений підтримав правову позицію своїх захисників.
Прокурор категорично заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, пояснивши, що строк досудового розслідування закінчився 08.01.2021, обвинувальний акт складено і затверджено 31.12.2020, направлено до суду 04.01.2021, тобто без порушення процесуальних строків.
Заслухавши мотивовані та обґрунтовані пояснення прокурора і захисників, їх репліки та думку обвинуваченого суд зазначає наступне.
16.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України.
10.12.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру.
11.12.2020 заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 1 винесень постанову про продовження строків дізнання, якою досудове розслідування продовжено до 08.01.2021 включно.
31.12.2020 підозрюваному та його захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
31.12.2020 складено та затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , який разом зі своїми захисниками склав і підписав розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстрів матеріалів досудового розслідування, копій матеріалів дізнання.
04.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про направлення до суду обвинувального акта.

05.01.2021 прокуратурою оформлено супровідний лист про направлення до суду обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.
14.01.2021 Голосіївським районним судом міста Києва зареєстровано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та інші додані прокурором документи у цьому кримінальному провадженні.
Проаналізувавши обставини, що підтверджуються реєстром матеріалів досудового розслідування, поданим обвинувальним актом та заслухавши правові позиції сторін суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість клопотання захисту про закриття кримінального провадження, адже обвинувальний акт було направлено до суду поза строками досудового розслідування, які закінчилися 08.01.2021. Ухвалюючи зазначене рішення, суд зважає на наступне.
Так, завданнями кримінального провадження, що закріплені у ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Приписами ч. 2 ст. 9 КПК України на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладаються зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 113 КПК закріплено поняття процесуальних строків, як проміжку часу, що встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Як визначено у ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Положенням ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 301 КПК України прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом сімдесяти двох годин з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку.
Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , кваліфікується відповідно до чинного КК України як кримінальний проступок.
Частиною 2 ст. 294 КПК України передбачено можливість продовження строку досудового розслідування, що як вбачається з матеріалів справи, мало місце за постановою прокурора до 08.01.2021.
Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Частиною 5 ст. 294 КПК України унормовано, що строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.
Згідно з положеннями ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику.
Судом встановлено, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні добіг свого завершення 08.01.2021. Виходячи з імперативних приписів ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно було бути закінчене направленням наявного обвинувального акта, складеного з дотримання процесуальних строків до суду.
За твердженнями прокурора направлення обвинувального акта до суду відбулося 04.01.2021 у той день, коли відповідні відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відколи у будь-якої особи відсутні технічні можливості внести до зазначеного реєстру нові відомості, крім випадку повернення обвинувального акта судом назад та можливості сформування витягу.
Подальші дії, як то оформлення канцелярією прокуратури матеріалів для їх фізичної передачі до суду, складання і підписання супровідного листа, перевезення до приміщення суду не впливають на обрахування процесуальних строків, адже до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено необхідні дані.
Також прокурор зауважував, що з 21.12.2020 до 14.01.2021 канцелярією Голосіївського районного суду міста Києва не приймалися матеріали від прокуратури з огляду на проведення в суді підсумкової річної роботи за 2020 рік, а за усними відомостями, отриманими від уповноваженої особи суду, реєстрація обвинувальних актів не відбувалася у зв`язку з дією відповідних внутрішніх наказів. Тобто, прокуратурою вжито всіх належних дій, спрямованих на дотримання процесуальних строків, які порушені не були.
На підтвердження своєї позиції прокурор надав суду копію доповідної водія прокуратури від 21.12.2020 ОСОБА_7 , де зазначено, що 21.12.2020 водій повіз до Голосіївського районного суду міста Києва обвинувальні акти, але у нього їх не прийняли і керівник апарату суду довів до відома, що з 21.12.2020 по 14.01.2021 обвинувальні акти не прийматимуться з зв`язку з підсумковою роботою суду.
Надавши копію доповідної від 21.12.2020, прокурор зазначив, що до 14.01.2021 не було необхідності возити до суду обвинувальні акти, адже до відома прокурорів було доведено, що акти не прийматимуться.
На запитання суду прокурор повідомив, що направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку не відбувалося, і до суду від Київської місцевої прокуратури № 1 обвинувальні акти направляються без залучення певного кур`єра, надавача послуг з доставки, а здійснюється самими прокурорами чи уповноваженим працівником, як-то як тим, що складав доповідну від 21.12.2020.
Суд відхиляє доводи прокурора щодо закінчення строків досудового розслідування 04.01.2021, адже такі твердження не співвідносяться з імперативними приписами ч. 1 ст. 219, ч. 5 ст. 294 КПК України, оскільки належних доказів направлення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування до суду до 08.01.2021 подано не було.
При цьому, суд погоджується з оголошеними в підготовчому судовому засіданні репліками і прокурора, і захисників про відсутність визначення і законодавчого трактування поняття направлення, та виходить з внутрішнього переконання, яке зводиться до того, що у сенсі застосування норм КПК України у даному разі слід виходити з моменту отримання судом обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, адже у справі № 752/961/20 їх передача не здійснювалася засобами поштового зв`язку чи за допомогою кур`єрської служби чи іншого сервісу доставки. У разі фізичної передачі цих документів за допомогою так би мовити стороннього ресурсу (засобами поштового зв`язку, сервісом доставки, кур`єром) такий строк би мав вираховуватися з моменту передачі документації для здійснення її доставки, тобто з належно підтвердженої одиниці часового виміру, коли уповноважений працівник прокуратури та/або прокурор передав, а поштар, кур`єр, співробітник служби доставки приймав документацію для її передачі (вручення/доставлення) адресатові.
Щодо тверджень прокурора про те, що у період з 21.12.2020 по 14.01.2021 в Голосіївському районному суді міста Києва не приймалася документація внаслідок дії внутрішніх наказів, то суд зазначає, що належного і достеменного підтвердження цього подано не було. У цьому разі копія доповідної водія від 21.12.2020 до уваги не приймається, адже доказів на підтвердження, що таку доповідну складено співробітником прокуратури не надано, крім того обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 складено і затверджено 31.12.2020, тобто пізніше, ніж оформлено описану доповідну.
Поряд з цим, обґрунтовуючи клопотання про закриття кримінального провадження сторона захисту надала адвокатський запит від 14.01.2021 до Голосіївського районного суду міста Києва щодо надходження до суду обвинувального акта відносно ОСОБА_3 , а також відповідь за адвокатський запит від 20.01.2021, в якій вказано, що зазначений обвинувальний акт надійшов до суду 14.01.2021.
Також суд зазначає, що у справі № 752/961/21 підготовче судове засідання відкладалося двічі після заявлення стороною захисту клопотання про закриття кримінального провадження, серед іншого, і для надання прокуратурі часу для належної підготовки до розгляду по суті цього клопотання.
Станом на 09.03.2021 судом уточнено у сторін чи готові вони до вирішення клопотання про закриття кримінального провадження, чи достатньо висловилися по суті.
Ні сторона захисту, ні прокурор не вказали на потребу у додатковому часі, необхідності підготовки доказів, документів тощо.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що направлення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування до суду відбулося 14.01.2021, тобто з простроченням, яке тривало з 09.01.2021 до 13.01.2021.
На переконання суду положення про розумні строки, що закріплене ч. 1 ст. 28 КПК України, до ситуації, що має місце у цьому кримінальному провадженні, застосуванню не підлягають, оскільки щодо описаних процесуальних процедур діють чітко регламентовані імперативні проміжки часу.
Дотримання процесуальних строків є однією з основних гарантій справедливого кримінального процесу, так як має вберегти особу від безпідставного, надміру тривалого перебування під загрозою можливого кримінального покарання та суттєвого обмеження прав та свобод, яких неминуче зазнає особа, перебуваючи у статусі підозрюваного або обвинуваченого.
Згідно з ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
За своєю правовою природою закриття кримінального провадження являє собою систему кримінальних процесуальних норм, що регулюють процедуру розгляду кримінального провадження судом, який, в результаті аналізу та оцінки зібраних у справі доказів, на підставах, передбачених КПК України, робить висновок про недоцільність або неможливість продовження судового розгляду та приймає рішення про відмову від подальшого його проведення, про що вказує у відповідній ухвалі.
Як слідує з положень ст. 314 КПК України одним з альтернативних рішень, якими може завершуватися стадія підготовчого провадження, є закриття кримінального провадження, у тому числі в порядку п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, де закріплено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
У кримінальному провадженні, щодо якого відбувається підготовче провадження (справа № 752/961/21), відсутні підозри у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Отже, закон містить чітку і недвозначну заборону вчинення будь-яких слідчих та процесуальних дій поза межами строку досудового розслідування. Строк досудового розслідування, який закінчився, не підлягає поновленню.
Таким чином, обґрунтованим з точки зору засад кримінального провадження вбачається саме прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження. Адже будь-яке інше рішення становитиме порушення права на справедливий суд та права на захист в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини з цього питання.
Суд підкреслює, що строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою Європейського суду з прав людини.
Так, Велика палата Європейського суду з прав людини у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само Європейський суд з прав людини у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минув обмежений процесуальний строк.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалах від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 13.10.2020 у справі №243/11589/19 (відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора в кримінальних провадженнях, закритих на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України судом першої інстанції у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування).
Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.
Тому, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування не є зайвим формалізмом, оскільки строки досудового розслідування є граничними, а положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.
Оскільки судом установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, приймає рішення про закриття кримінального провадження, тому решта заявлених та невирішених клопотань судом не розглядається.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 284, 290, 314, 315, 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2020 за №0004927, закрити на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1