Справа № 206/3205/21
Провадження № 1-кп/206/214/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000157 від 24.06.2021р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.06.2021 року приблизно о 11 годині 50 хвилин малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходивши біля будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше йому знайомого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався вздовж тієї ж вулиці, після чого малолітній ОСОБА_6 зупинився, та почав спілкування з ОСОБА_3 на особисті теми.

Під час спілкування, між ними на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення малолітньому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в той же день та час, знаходячись у вищевказаному місці, а саме біля будинку АДРЕСА_2 , коли малолітній ОСОБА_6 повернувся до нього спиною, знаходячись у безпосередній близькості до останнього, своєю правою рукою стиснутою у кулак наніс один удар в праву сторону обличчя малолітнього потерпілого, після чого схопив його за шию та повалив на землю, де наніс йому два удари правим коліном у ліву частину грудної клітини та один удар правим коліном в ліве плече. Після чого, коли малолітній ОСОБА_6 намагався піднятися на ноги, ОСОБА_3 наніс йому ще один удар правою рукою, яка була стиснутою у кулак у ліву частину обличчя від якого малолітній ОСОБА_6 ударився головою об бетонний паркан, який знаходився позаду.

В цей час ОСОБА_7 , проходивши біля будинку АДРЕСА_2 , побачивши даний конфлікт між ОСОБА_3 та малолітнім ОСОБА_6 , побіг та зупинив протиправні дії ОСОБА_3 .

Після чого малолітній ОСОБА_6 після нанесених йому ударів піднявся на ноги та попрямував по вул. Максима Рильського.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи №1727е від 20.07.2021 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді:

- трьох ледве помітних синців з внутрішньо-шкіряними крововиливами на їх тлі в лобно-скроневій області праворуч та на підборідді праворуч.

- внутрішньо-шкіряного крововиливу на передній поверхні лівого плечового суглобу.

- садна на долонній поверхні правої кисті.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Також, встановлено, що 23.06.2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував за адресою свого мешкання, а саме: у будинку АДРЕСА_3 , в цей час, йому на мобільний телефон зателефонувала сусідка ОСОБА_9 та повідомила, що бачила його малолітнього сина ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 біля Свято-Покровського храму, який находиться біля будинку АДРЕСА_2 , де між ними відбувалась бійка, а саме ОСОБА_3 наносив ОСОБА_6 удари по голові та тулубу.

Після чого, ОСОБА_8 вибіг у двір та сівши на велосипед поїхав за адресою , яку вказала ОСОБА_9 , а саме до будинку АДРЕСА_2 , щоб втрутитись в конфлікт між своїм малолітнім сином ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

В той же день, тобто 23.06.2021 приблизно о 12 год.10 хв. ОСОБА_8 прибувши за адресою яку, вказала сусідка, а саме до будинку АДРЕСА_2 , та побачив ОСОБА_3 . Підійшовши до останнього, між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в той же день та час, перебуваючи у вищевказаному місці, а саме біля будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у безпосередній близькості один до одного, своєю лівою рукою стиснутою у кулак наніс один удар у ліву лобно-скроневу область волосистої частини голови потерпілого ОСОБА_8 .

В результаті чого у ОСОБА_8 пішла кров, та він не маючи бажання продовжувати конфлікт сів на велосипед та поїхав додому.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи №1725е від 20.07.2021 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді:

- забійної рани в лівій лобно-скроневій області волосистої частини голови.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21день). На підставі: п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні проступків, передбачених ч. 1 ст.125, ч. 2 ст.125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , подано заяви про згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, з кваліфікацією кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст. 125 КК України, з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні в відсутність потерпілих, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку, з підстав розгляду провадження у відсутність учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставинами.
Обвинувачений ОСОБА_3 , надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_10 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.125, ч. 2 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згідний з розглядом обвинувального акту.
Згідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його клопотання, клопотаннями потерпілих та прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч. 2 ст.125 КК України, повністю доведена.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 по ч.1 ст.125 КК України правильна, за ознакою - умисне легке тілесне ушкодження, а також правильна за ч. 2 ст. 125 КК України, за ознакою - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Обставина, яка б обтяжували покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.
Приймаючи до уваги характер діянь, спосіб їх вчинення, особу винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.125, ч. 2 ст.125 КК України у максимальному розмірі.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню, слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, за якими призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів, що становить 850 грн.;

-за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 100 (ста) неоподаткованих мінімумів, що становить 1700 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази: DVD диск з записами з камер відео спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1