Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8052/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 331 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2021 року, якою застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 05 серпня 2021 року з визначенням розміру застави,

встановила:

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2021 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого покарання в ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 05 серпня 2021 року включно з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволення клопотання прокурора відмовити за безпідставністю та постановити нову, якою призначити ОСОБА_6 більш м`який запобіжний засіб або призначити заставу в меншому розмірі, а ніж визначено судом першої інстанції.

Зазначає, що суд не приділив уваги позиції захисту щодо відсутності законом визначених підстав для застосування до ОСОБА_6 самого суворого виду запобіжного заходу тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд при ухваленні рішення, не взяв до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність стабільних соціальних зв`язків, малолітньої дитини, непрацездатних батьків, брата та громадянської дружини.

Крім того, ОСОБА_6 в судовому засіданні зобов`язувався з`являтися за викликом прокурора, суду для проведення розслідування кримінальної справи, дотримуватися в повному обсязі вимог режиму домашнього арешту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повному обсязі.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження на обґрунтування наводить доводи ідентичні апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого щодо доводів апеляційних скарг, думку прокурора, який просив залишити апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Обґрунтовуючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, враховано особу обвинуваченого, який на даний час засуджений та відбуває покарання у вигляді позбавлення волі і строк відбуття покарання закінчується 17 червня 2021 року та вчинив новий злочин в умовах ізоляції, у зв`язку з чим, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Вимогами ст.ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачуваного ОСОБА_6 в повній мірі не були дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 391 КК України - злісній непокорі вимогам адміністрації виправної установи, який відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

ОСОБА_6 відбував покарання в ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» з 10 січня 2019 року, кінець строку відбуття покарання 17 червня 2021 року.

Зі змісту п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Зі змісту наведеної норми закону слідує, що можливість застосування до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, покарання за яке санкцією статті передбачено до трьох років позбавлення волі, окрім доведення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, можливе лише за наявності трьох складових, а саме: прокурором буде доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Зазначені обставини, прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не вказані, та як вбачається з ухвали про обрання запобіжного заходу, судом не встановлені.

ОСОБА_6 , не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, оскільки відбував покарання, йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, у клопотанні не зазначено жодного встановленого факту перешкоджання кримінальному провадженню, а відмова давати показання чи приймати участь у слідчих діях про, що вказав прокурор в судовому засіданні є правом обвинуваченого, передбаченим ст. 42 КПК України, а тому не може розцінюватися як перешкоджання кримінальному провадженню.

Рішення про обрання найбільш суворого запобіжного заходу виключно ґрунтується на ст.177 КПК України та даних про особу обвинуваченого, чого з врахуванням вимог п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України є очевидно не достатньо

Колегія суддів дійшла висновку, що вказана ухвала суду постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому враховуючи вимоги ст. 407 КПК вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово, оскілки встановлені судом першої інстанції ризики та дані про особу обвинуваченого дають для цього підстави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2021 року, якою застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 05 серпня 2021 року з визначенням розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинувачуваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати запропоноване ним місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком до 05 серпня 2021 р.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- прибувати по першому виклику до суду у визначений ним час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до Житомирського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області та до ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: