Провадження № 1-кп/537/48/2021
Справа № 537/3371/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

н/л обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

законного представника

н/л обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

захисника

н/л обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000126 від 01.08.2020 за обвинуваченням:

- неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кременчук Полтавської області українки, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_4 , раніше не судимої:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення та кримінальний проступок за наступних обставин: 26.07.2020 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля кінотеатру «Ювілейний» за адресою: м. Кременчук, вул. Республіканська, 63, побачив ОСОБА_8 , попередньо знаючи від ОСОБА_5 про обмежені можливості ОСОБА_8 , наявність у нього грошових коштів на платіжній банківській картці, у ОСОБА_4 виник умисел на здійснення крадіжки платіжної банківської картки, яка належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_4 перебуваючи спільно із ОСОБА_8 поряд із прохідною ПАТ «КВБЗ», що розташована по вул. Республіканській в м. Кременчуці, скориставшись обмеженими можливостями ОСОБА_8 , переконавшись, що його дії залишаються непоміченими для потерпілого та оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого зняття готівки, викрав платіжну банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_8 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворює собою офіційний документ, що дає право знімати кошти з рахунку ОСОБА_8 . Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядилися на власний розсуд. Заволодівши платіжною банківською карткою № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_8 , та після використання її для заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , ОСОБА_4 картку знищив.

Своїми умисними діями, які виразились викраденні та умисному знищенні офіційного документу, ОСОБА_4 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.07.2020 у період часу з 01 год. 00 хв. до 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 перебуваючи в мікрорайоні м. Кременчука «Раківка», маючи при собі раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_8 та знаючи PIN-код доступу до вказаної картки, у ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) грошових коштів із вказаної банківської картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_5 , направилися до банкомату АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Республіканська, 63, та використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_8 , таємно, у період часу із 00 год. 30 хв. по 02 год. 05 хв. 27.07.2020, здійснили крадіжку грошових коштів в загальній сумі 13 260 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_8 . Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникли, викраденими грошовими коштами розпорядися на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку ОСОБА_8 суму 13 260 грн. 80 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин: 27.07.2020 близько 00 год. 30 хв. у ОСОБА_5 разом із неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебували в мікрорайоні м. Кременчука «Раківка», маючи при собі раніше викрадену банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_8 та знаючи PIN-код доступу до вказаної картки, виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) грошових коштів із вказаної банківської картки. Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_5 діючи спільно із ОСОБА_4 , направилися до банкомату АТ КБ «Приватбанк», що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Республіканська, 63, та використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_8 , таємно, у період часу із 00 год. 30 хв. по 02 год. 05 хв. 27.07.2020, здійснили крадіжку грошових коштів в загальній сумі 13 260 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_8 , інваліду 2 групи з дитинства. Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зникли, викраденими грошовими коштами розпорядися на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку ОСОБА_8 на суму 13 260 грн. 80 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальному правопорушенні та проступку визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю і заявила клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за її обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення та проступок при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті, а саме вчинив крадіжку банківської картки у потерпілого та в подальшому з її використанням заволоділи з ОСОБА_5 грошовими коштами потерпілого на вказану суму, пін -код картки знала ОСОБА_5 , яка віддала йому 1 000 грн., а інші кошти залишила собі. Він знав, що потерпілий є інвалідом і розумів, що вчиняє злочин проти особи з інвалідністю. Щиро розкаюється в скоєному, прохає його суворо не карати, зробив належні висновки і запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнала повністю і пояснила суду, що дійсно вчинила кримінальне правопорушення при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті, а саме після вчинення ОСОБА_4 крадіжки банківської картки у потерпілого в подальшому з її використанням, так як вона знала пін-код картки, заволоділи з ОСОБА_4 грошовими коштами потерпілого на вказану суму, а саме вона передала ОСОБА_4 1000 грн., іншу суму залишила собі. Щиро розкаюється в скоєному, прохає її суворо не карати, зробила належні висновки і запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд без його участі, вирок винести на розсуд суду, матеріальна шкода не відшкодована, цивільний позов підтримує в повному обсязі, стосовно покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, надаючи оцінку показанням обвинувачених суд вбачає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку банківської картки потерпілого ОСОБА_8 та в подальшому діючи спільно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 здійснили крадіжку грошових коштів в загальній сумі 13 260 грн. 80 коп., які належать ОСОБА_8 , інваліду 2 групи з дитинства. Заволодівши вказаними грошовими коштами, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зникли, викраденими грошовими коштами розпорядися на власний розсуд, спричинивши матеріального збитку ОСОБА_8 на суму 13 260 грн. 80 коп.

Викладені обставини, дають обґрунтовані підстави показання обвинувачених в частині вчинення крадіжки у потерпілого банківської картки та в подальшому зняття готівки вважати правдивими та достовірними. Жодних підстав ставити їх під сумнів, суд не вбачає.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань самих обвинуваченого.

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та винуватість ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який, згідно вимоги ДІТ МВС України раніше не судимий, на обліках в Кременчуцькому психоневрологічному диспансері та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері на обліку не перебуває, працездатний, офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

При цьому, суд не може визнати обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Суд звертає увагу, що обвинувачений вказуючи на щире каяття не вчинив жодних дій щодо відшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди.

При цьому, суд також не може визнати такою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, так як дана обставина означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного і всебічного його розкриття, враховуючи що в ході досудового розслідування були проведені слідчі дії необхідні дії з метою доведення вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм дій. Однак, обвинувачений в ході досудового розслідування заперечував свою вину у вчиненні злочину і тільки в ході судового розгляду надав суду визнавальні показання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є не тяжким злочином та кримінальним проступком.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітньою особою суд вважає не можливим обрання останньому покарання за ч.1 ст.367 КК України у виді штрафу згідно ст.99 КК України, враховуючи, що обвинувачений не працює та не має самостійного доходу та обмеження волі, згідно ст.61 КК України, яке не може бути застосоване до неповнолітньої особи.

Тому, керуючись ст.105 КК України, враховуючи подальшу поведінку неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає, що останній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Згідно досудової доповіді Крюківького РВ філії Державної установи «Центр пробації» від 18.02.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеризується посередньо. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення низький. Виправлення останнього без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів з боку органів пробації.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, те, яка, згідно вимоги ДІТ МВС України раніше не судима, на обліках в Кременчуцькому психоневрологічному диспансері та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, працездатна, однак офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України судом не встановлені. При цьому, суд не може визнати обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину з підстав викладених вище.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.357 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно досудової доповіді Крюківького РВ філії Державної установи «Центр пробації» від 18.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 характеризується посередньо. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення середня. Виправлення останньої без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції частини статті КК України у виді позбавлення волі, думку потерпілого, думку обвинуваченого, встановлені обставини справи, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність відшкодування потерпілому завданої шкоди, дані досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 в межах санкції частини статті КК України у виді позбавлення волі, думку потерпілого, думку обвинуваченої, встановлені обставини справи, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, відсутність відшкодування потерпілому завданої шкоди, дані досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових злочинів можливі без реального відбуття нею покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винної і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Також, враховуючи, що відносно обвинувачених в ході досудового розслідування запобіжні заходи не обирались, а застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді виклику слідчим та належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Потерпілим під час судового розгляду заявлений цивільний позов до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином майнової шкоди в сумі 13260, 80 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Розмір завданої матеріальної шкоди становить 13260, 80 грн., яка на час судового розгляду не відшкодована, обвинувачені не заперечували завдану майнову шкоду, тому суд вважає за необхідне цивільний позов в частині відшкодування завданої майнової шкоди задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що вчиненим злочином потерпілому завдано моральну шкоду, яка виразилась у перенесеними останнім моральними стражданнями внаслідок вчиненого відносно нього злочину, у емоційних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з неправомірними діями обвинувачених та перенесеного нервового потрясіння, в нього порушився нормальний життєвий уклад при неможливості користуватися банківською карткою, незручностями в приводу її відновлення, тощо.

Обвинувачені цивільний позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди, не визнали вказуючи, що остання в ході судового розгляду не доведена, потерпілий особисто в судове засідання не з`явиввся, тому прохали в цій частині позову відмовити.

Виходячи зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди моральна шкода може полягати, зокрема : у приниженні честі, гідності, порушенні стосунків з оточуючими людьми, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя, тощо.

Враховуючи вищевикладені обставини, а саме: тривалість моральних страждань потерпілого, їх характер, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останніх в її заподіянні, що завдало потерпілому моральних страждань, суд приходить до висновку, що вимога потерпілого щодо стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 3000 грн. належним чином обґрунтовані частково, а тому слід стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в солідарному порядку завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Речові докази по справі відсутні, судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст. 66,67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст. 357 КК України та звільнити від покарання, та визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватою за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона на протязі призначеного іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без пошкодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в солідарному порядку завдану майнову шкоду в сумі 13260, 80 грн. на моральну шкоду в сумі 2000 грн., в іншій частині позову - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1