Справа № 128/253/21
ВИРОК
Іменем України

15 лютого 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

15.12.2020 близько 18 год 20 хв ОСОБА_2 знаходився на проїжджій частині неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 .Знаходячись у вказаному місці, ОСОБА_2 помітив автомобіль марки «Geely», моделі «Emgrand» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по проїжджій частині вулиці Берегового з невеликою швидкістю. В цей час у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій. Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_2 , демонструючи свою зверхність, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі та добропристойності, наблизився до автомобіля марки «Geely», моделі «Emgrand» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_3 , та безпричинно, не маючи на те жодних приводів та підстав, почав наносити множинні удари ногами по кузову вищевказаного автомобіля, що продовжував рух, а саме: по дзеркалу заднього виду з лівого боку, лівому крилу та кришці багажника. В подальшому ОСОБА_3 зупинив свій автомобіль та, вийшовши з нього, підійшов до ОСОБА_2 з метою припинення неправомірних дій останнього. Проте, ОСОБА_2 безпричинно, з хуліганських спонукань, бажаючи самоствердитись за рахунок інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі та добропристойності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_3 та кулаком правої руки наніс йому один удар в область обличчя.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1335 від 16.12.2020 у ОСОБА_3 виявлено такі тілесні ушкодження: синці на лобі по центру та трохи праворуч, в ділянці спинки носа з переходом на внутрішні кути правого та лівого очей, в ділянці правої щоки, садно в ділянці спинки носа. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_3 виникли від травматичних дій (ударів, тертя) тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого у властивостях тілесного ушкодження не відобразилися, за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи, та належать до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до рахунку кузовних робіт № НОМЕР_2 від 16.12.2020, виданого ТОВ «Джерман-Центр», вартість складових частин та послуг по відновленню пошкодженого автомобіля марки «Geely», моделі «Emgrand» д.н.з. НОМЕР_1 , становить без ПДВ - 22 449, 42 грн.
До обвинувального акта додано заяву від 27.01.2021 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також до обвинувального акта додано заяву потерпілого ОСОБА_3 від 27.01.2021, в якій він погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваної, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Потерпілий ОСОБА_3 погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті, а також на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що на досудовому розслідуванні дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органами досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення. В даному випадку таке покарання як штраф повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з тих, які передбачені за вчинений кримінальний проступок.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання щодо судових витрат та речових доказів судом не вирішується, оскільки речові докази та витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_1