Справа № 191/4049/20
Провадження № 1-кп/191/310/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківськийміськрайонний суд Дніпропетровськоїобласті в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження за №0001321 від 24 грудня 2020 року, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2020 року о 11-27 годин ОСОБА_3 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Газель» р.н. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Проїжджаючи по ділянці дороги, розташованої по вул.Маяковського у м.Синельникове Дніпропетровської області поблизу буд.16 ОСОБА_3 був зупинений інспектором СРПП №4 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та дільничним офіцером поліції сектору превенції Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , які в той час перебували при виконанні своїх службових обов`язків. Відразу після цього 24 грудня 2020 року о 11-34 годин ОСОБА_3 під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, перебуваючи поблизу буд.16 по вул. Маяковського у м.Синельникове Дніпропетровської області, розуміючи, що вчинив порушення, за яке законом передбачена відповідальність, зокрема, адміністративна, за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, вирішив з метою уникнення відповідальності надати співробітникам Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірну вигоду. Того ж дня (24 грудня 2020 року) о 11-34 годин ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, перебуваючи поблизу буд.16 по вул. Маяковського у м.Синельникове Дніпропетровської області, запропонував інспектору СРПП №4 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень, які при цьому тримав у руці та демонстрував поліцейському, тим самим умисно надав неправомірну вигоду, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. В свою чергу інспектор СРПП №4 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , розуміючи, що до нього звернулися як до службової особи з пропозицією надання неправомірної вигоди, відмовився від вказаної пропозиції, повідомив про вказаний факт своє керівництво та викликав слідчо- оперативну групу з метою фіксації вказаного кримінального правопорушення.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.369 КК України як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням службового становища.
28 грудня 2020 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 з другої сторони було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та згідно умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, сторонами погоджено покарання ОСОБА_8 у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

В угоді також зазначено, що сторонни розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Захисник у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ч.1 ст.475 КПК України зазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке не є тяжким.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2020 року в кримінальному провадженні №0001321 від 24 грудня 2020 року між прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 з однієї сторони і підозрюваним ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 з другої сторони.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази по справі чотири банкноти номіналом 500 грн. НБУ з серійними номерами БТ3657090, ВБ6085646, ЛД9751905, ЗЗ2716346 після набрання вироком законної сили конфіскувати на користь держави.

Речові докази по справі первинний спец пакет SUD 1153078 після набрання вироком законної сили знищити.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1