11.08.2021
Справа № 642/5776/20
Провадження № 1-кс/642/2773/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року головуючий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід,
встановив:
В провадженні слідчого судді ОСОБА_3 перебуває клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме до матеріалів цивільної справи №642/2091/20 (справа №642/5776/20, провадження №1-кс/642/2755/21).
11.08.2021 слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду вказаного клопотання, вказуючи, що нею розглядалась цивільна справа №642/2091/20 та прийняте рішення, що, у відповідності до положень п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, може свідчити про її неупередженість.
Згідно положень ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік підстав для відводу слідчого судді визначений ст. 75 КПК України.
Відповідно до вимоги ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Статтею 81 КПК України передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Згідно із ч. 6 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".
Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".
Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.
Згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Судом встановлено, що подана заява про самовідвід містить дані, які унеможливлюють розгляд слідчим суддею ОСОБА_3 клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме до матеріалів цивільної справи №642/2091/20, у зв`язку з тим, що існують підстави, які можуть викликати сумніви в неупередженості слідчого судді.
Таким чином, дослідивши заяву про самовідвід, з метою забезпечення неупередженого розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, недопущення конфлікту інтересів та усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності слідчого судді, суд вважає, що заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369-372 КПК України, суд, -
ухвалив:
Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів (справа №642/5776/20, провадження №1-кс/642/2755/21) та передати дане клопотання на розгляд іншому слідчому судді, визначеному в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий