Справа № 372/341/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2834/2021 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 09 липня 2021 року, включно.

Таке рішення, суд мотивував тим, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому злочину, дані про його особу, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби із забороною залишати житло у період доби з 22:00 до 06:00 наступного дня, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки у відповідності до ст.194 КПК України, а саме: не спілкуватися із свідками та потерпілими, прибувати до прокурора та суду за першою вимогою, не відлучатися за межі Київської області без дозволу прокурора, суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали, оскільки 11 травня 2021 року проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, а її повний текст отримано захисником 17 травня 2021 року, а тому, вважає, що строк пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Також сторона захисту зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів на підтвердження обставин, які вказують на зменшення та зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Апелянт звертає увагу на те, що місцевий суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки того, що з плином часу тривале тримання під вартою вимагає додаткового обґрунтування.
Обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч.1 ст.194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявності обґрунтованого обвинувачення, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеному у клопотанні.
Як вбачається з поданого до суду клопотання та ухвали суду, їх зміст взагалі не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.п.1, 3 ч.1 ст.194 КПК України. Взагалі не зазначено обставин на обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.
До того ж, у кримінальному провадженні вже допитані всі свідки та потерпілі, на покази яких обвинувачений ніяким чином не зможе вплинути, та проведені судові експертизи.
Апелянт стверджує, що обвинувачений усвідомлює протиправність власної поведінки, критично ставиться до скоєного, щиро кається і вибачається перед потерпілим, має намір відшкодувати заподіяну шкоду, та не має наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків або іншим чином перешкоджати здійсненню судового розгляду у кримінальному провадженні.
Крім того, обвинувачений надає грошові кошти на лікування потерпілого ОСОБА_9 , з врахуванням даних, що характеризують його особу, відсутність щодо нього негативних характеристик, обвинувачений є громадянином України, постійно проживає та працює в Україні, одружений, проживає з сім`ю, утримує та виховує двох малолітніх дітей, за місцем роботи та місцем проживання характеризується лише з позитивної сторони, як зразковий чоловік, батько, який веде здоровий спосіб життя, піклується про родину, бере активну участь у вихованні дітей, добрий, відповідальний, підтримує доброзичливі стосунки, як у сім`ї, так і у спілкуванні з сусідами. Раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у зв`язку з лікуванням від алкогольної та/або наркотичної залежності не перебуває.
На думку захисника, подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним та невиправданим. Даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів прокурором не доведено.
Апелянт вважає, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, із забороною покидати місце проживання у певний час доби, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилятись від суду, та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити,
пояснення прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Згідно п.1-1, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення; на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Як встановлено колегією суддів,оскаржувана ухвала постановлена Обухівським районним судом Київської області 11 травня 2021 за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та, зокрема, захисника ОСОБА_8 , з проголошенням вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали. Апеляційна скарга подана захисником 21 травня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 та про необхідність поновлення зазначеного строку, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, зокрема копії розписки, повний текст оскаржуваної ухвали захисник отримав лише 17 травня 2021 року, з незалежних від нього причин та в подальшому, в межах 5-ти денного строку на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу.
На підставі наведеного,з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, у тому числі на апеляційне оскарження прийнятого рішення судом першої інстанції колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року захисником ОСОБА_8 пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Так, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 09 липня 2021 року включно, при цьому, судом враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , та продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, а тому відсутні достатні стримуючі фактори, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
З огляду на це, доводи захисника про те, що прокурором не доведеного наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не можуть бути визнані обґрунтованими та давати підстави для скасування ухвали Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання її незаконною або необґрунтованою.
Доводи захисника про відсутність мотивів доцільності продовження запобіжного заходу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.194 КПК України при розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу суд повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини були перевірені судом першої інстанції та свої висновки стосовно цього суд зазначив в ухвалі.
Твердження захисника про те, що обвинувачений надає грошові кошти на лікування потерпілого, а також відсутність щодо нього негативних характеристик, постійно проживає та працює в Україні, одружений, проживає з сім`ю, утримує та виховує двох малолітніх дітей, за місцем роботи та місцем проживання характеризується лише з позитивної сторони, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у зв`язку з лікуванням від алкогольної та/або наркотичної залежності не перебуває, на даний час не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченою дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановлених ризиків без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, стороною захисту не надано будь-яких характеризуючих даних особи обвинуваченого, зокрема, характеристики з місця проживання, довідка про склад сім`ї, довідки з місця роботи та інше, що, в свою чергу, позбавляє суд апеляційної інстанції стверджувати про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.
За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.
Зважаючи на викладене, рішення суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду - без змін.
Керуючись ст.ст.376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року задовольнити.
Поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4