печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000306 від 12.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20.07.2021 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , згідно вимог якого останній просить накласти арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 : р/р: № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват банк» (, МФО 305299) українська гривня та банківські картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що у ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, заволоділи шахрайським шляхом, грошовими коштами ОСОБА_5 на суму 16 990 грн.
Так, 23.09.2020 року ОСОБА_5 в інтернет-магазині HANGER.OFF у соціальній мережі Instagram (посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснено замовлення кросівок Nike Wmns Air Jordan 1 Retro High OG «Twist» у розмірі 37, 5.
У цей же день, 23.09.2020 року у період часу з 13 год. 45 хв. по 13 год. 54 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 50, за допомогою терміналу самообслуговування ПриватБанк здійснила чотири транзакції щодо переведення грошових коштів на загальну суму 16 990 грн. (еквівалент суми 600 дол. США) як оплату за вказане замовлення кросівок на рахунок « НОМЕР_2 », відкритий на ОСОБА_4 .
У подальшому, 16.10.2020 року ОСОБА_5 у відділені Нової Пошти №111 у місті Києві отримала замовлені у інтернет-магазині HANGER.OFF кросівки Nike Wmns Air Jordan 1 Retro High OG Twist.
Після візуального огляду отриманого товару було встановлено, що якість товару викликала обґрунтовані сумніви в оригінальності кросівок. Надалі, ОСОБА_5 за допомогою інтернет-ресурсу getcheckcheck.com перевірила справжність та відповідність отриманих кросівок оригінальним; за результатами перевірки встановлено, що придбані у вищевказаному інтернет-магазині кросівки не відповідають оригінальним за 8 параметрами.
Вищевказане дає підстави вважати, що невстановлені особи шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та банківського рахунку ПриватБанк « НОМЕР_2 », відкритого на ОСОБА_4 , за допомогою створеного у соціальній мережі Instagram інтернет-магазину HANGER.OFF з метою заволодіння шляхом обману грошовими коштами потенційних покупців здійснюють реалізацію підроблених низькоякісних товарів видаючи такі товари за оригінальні, при цьому здійснюють продаж таких товарів за ціною оригіналу.
Крім того, в ході розслідування було встановлено, що зловмисники для заволодіння коштами потерпілих використовують також банківські карти № НОМЕР_3 емітовану АТ КБ «Приват банк», на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ході досудового розслідування, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва, проведено тимчасовий доступ до речей та документів та встановлено рахунок банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «Приват банк», відкриту на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 .
ОСОБА_4 причетний до вчинення тяжкого злочину, за який кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Відповідно до ст.ст. 55-57 КПК потерпілим у кримінальному проваджені є ОСОБА_5 , якій спричинено шкоду в розмірі суму 16 990 грн. (еквівалент суми 600 дол. США).
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 під час своєї діяльності користується та/або користувався банківським рахунком, відкритим в АТ КБ «Приват банк» () № НОМЕР_1 та банківськими картками № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .
Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме грошових коштів, в розмірі 16 990 грн., набутих в результаті вчинення кримінального правопорушення, повернення їх законному власнику, забезпечення подання цивільного позову, відшкодування збитків, завданих вчиненим злочином, в органу досудового розслідування є достатні підставі для накладення арешту на банківські рахунки, а саме на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Представник сторони обвинувачення подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
При вирішення питання про призначення до розгляду клопотання слідчого та відповідно в розрізі вирішення порушеного питання слідчим, вважаю, що стороною обвинувачення достатньо та обґрунтовано доведено наявність та достатність підстав для застосування ч.2 ст. 172 КПК України та відповідно провести розгляд клопотання без повідомлення власника майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Наряду з вказаним, у відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріли кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 12.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
05.07.2021 постановою слідчого грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 : р/р: № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват банк» (, МФО 305299) українська гривня та банківські картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .
При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Стороною обвинувачення доведено, що кошти, розміщені на рахунках що відкриті у вищевказаних банківських установах є предметом кримінального правопорушення, передбаченого передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує вирішення питання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках.
Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, та те, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що ці грошові кошти можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладенню арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках з метою забезпечення збереження речових доказів.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 : р/р: № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват банк» (, МФО 305299) українська гривня та банківські картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати службових осіб банківських установ надати слідчому слідчої групи, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, в порядку виконання судового рішення, довідку про залишок коштів на момент пред`явлення судового рішення до виконання.
Зобов`язати слідчого/прокурора надати особі, на майно якої накладено арешт копію ухвали.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1