Справа № 163/3180/20
Провадження № 1-кп/163/50/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000090 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, професійно-технічної освіти, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він о 19:48 години 16 вересня 2020 року, їдучи з України в Республіку Польща пасажиром рейсового автобуса "Сканія", номерний знак НОМЕР_1 , автобусною смугою руху пункту пропуску "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби, що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, намагався перемістити з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднював виявлення предметів, 9 блістетрів з 89 таблетками, що містили у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) загальною масою 1,9951 грама, тобто у великому розмірі, які помістив у наплічну сумку, однак свій намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки наркотичний засіб був виявлений під час митного контролю.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта.
В підготовчому засіданні сторони подали угоду про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами.
Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину і в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 30 005 гривень без конфіскації майна.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину і відсутність тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.
Корисливого мотиву в діях обвинуваченого не встановлено, через що на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.
Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Суд з`ясував, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги на дії прокурора чи слідчого під час досудового розслідування не подавались.
В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Предмет злочину як речовий доказ згідно зі ст.100 КПК України підлягає знищенню, наплічна сумка як знаряддя злочину знищенню; паспорт належить повернути володільцю, документи щодо проходження митного контролю, медичну документацію та оптичний диск з відео-файлами залишити в матеріалах справи.

Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2021 року в кримінальному провадженні № 0000090, укладену прокурором Волинської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, і на підставі ч.2 ст.59, ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30 005 (тридцять тисяч п`ять) гривень.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:
- 89 таблеток з вмістом 1,9951 грама метадону (фенадон), які зберігаються в кімнаті речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;
- паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , який передано на зберігання ОСОБА_4 , надати йому в повне розпорядження, знявши накладений 30 жовтня 2020 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
- наплічну сумку, яка зберігається в сейфі слідчого СВ УСБУ у Волинській області, знищити, знявши накладений 30 жовтня 2020 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області арешт;
- акт про проведення огляду № UA 205020/2020/600999Е, контрольний талон для проходження митного контролю по "червоному коридору" серії КВІ № 808328, контрольний талон для проходження митного контролю по "зеленому коридору", митну декларацію ОСОБА_4 , оптичний диск з відео-файлами, копії медичної картки амбулаторного хворого № 651 ОСОБА_4 , протоколу взаємоузгодження дій, розписки, інформованої добровільної згоди пацієнта, листка призначень препаратів хворим; протокол взаємоузгоджених дій укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , листок призначень препаратів хворим і виконання цих призначень ОСОБА_4 ; копії лікарських рецептів форми Ф-3, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок судових витрат на проведення експертизи наркотичних засобів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1