Справа № 359/4841/21
Провадження № 1-кп/359/497/2021
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
29 червня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого Ляо Ухуей (Liao Wuhui), захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , перекладача, ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду в залі суду з технічною аудіо та відео фіксацією в режимі відеоконференції з Ірпінським міським судом Київської області кримінального провадження №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2021 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця провінції Січхуан Республіки Китай, китайця, громадянина Китаю, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання адвоката ОСОБА_4 про обрання обвинуваченому Ляо Ухуей запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у орендованому ним приміщенні в АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту до 03.07.2021 включно.

29.06.2021 року у судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, які передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України та враховані при обранні запобіжного заходу, не зменшились, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. При цьому інший більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. На підставі викладеного, прокурор просив продовжити термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , з огляду на те, що ризики, заявлені прокурором, є необґрунтованими, його підзахисний є раніше не судимим та наміру переховуватися від суду не має. Вказане, на його думку, свідчить про можливість застосування стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме: у вигляді цілодобового домашнього арешту, в разі застосування якого, запевнив суд, що Ляо Ухуей буде виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином. Крім того, захисник просив суд врахувати й те, що ОСОБА_9 вину у вчиненому злочині визнає та готовий відшкодувати завдану ним шкоду.

Обвинувачений Ляо Ухуей повністю підтримав позицію свого захисника та повідомив, що переховуватися від суду наміру немає, заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно нього та просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Крім того, просив суд зважити й на те, що він вину визнає і згоден виплатити компенсацію потерпілому.
Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив відмовити у задоволенні клопотання захисника про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що Ляо Ухуей обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В обвинувальному акті викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що Ляо Ухуей міг вчинити інкримінований злочин.

При цьому, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, який спрямований проти життя та здоров`я особи, вчинений із застосуванням насильства, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даного діяння.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , в разі визнання його винуватим, з метою уникнення покарання, суд вважає, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений буде вживати заходів для переховування від суду.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 являється громадянином Китайської Народної Республіки, не має зареєстрованого та постійного місця проживання в Україні, ні де офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання, яке йому загрожує, він може переховуватись від суду.
При цьому, враховуючи фактичні обставини за яких обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, характер вчиненого злочину та спосіб його вчинення, а також те, що злочин спрямований проти здоров`я особи, суд вважає доведеним наявність ризику, щодо здійснення ним можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які наданий момент і ще не допитані.

Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглядалось, ні потерпілий, ні свідки по кримінальному провадженню не допитувались, жодні обставини судом не досліджувались, а тому це додатково свідчить про наявність ризику впливу обвинуваченого у поза процесуальний спосіб на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що ризики, які враховувались судом раніше, не зменшились та продовжують існувати. Тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 , він буде переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, з огляду на, що судовий розгляд ще не розпочато, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для подальшого тримання обвинуваченого Ляо Ухуей під вартою.
На думку суду, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру.

Застосування до обвинуваченого особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Даних про наявність підстав для обрання запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено, а стороною захисту не доведено наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на це клопотання адвоката ОСОБА_4 про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Приймаючи рішення про тримання під вартою обвинуваченого, суд повинен забезпечити не лише дотримання прав останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема, прав потерпілої у кримінальному провадженні.
Дані, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надані.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , вчинено із застосуванням насильства.

З огляду на вказане слід обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Крім того, як встановлено в ході підготовчому судового засідання, представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 постійно проживає в м. Буча Київської області.
Зважаючи на вище викладене, відповідно до положень ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.

Таким чином, з метою належного проведення судового засідання, участі представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , суд вбачає за необхідне здійснювати дистанційне судове провадження в режимі відеоконференції з Ірпінським міськрайонним судом Київської області.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 год. 00 хв. 27 серпня 2021 року.
Утримувати ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Проводити судове засідання за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в режимі відеоконференції з Ірпінським міськрайонним судом Київської області за участю адвоката ОСОБА_8 .

Визначити час проведення судового засідання в режимі відеоконференції о 14 год. 00 хв. 09 липня 2021 року.
Учасникам справи має бути забезпечена можливість чути та бачити хід розгляду справи, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Копію ухвали направити до Ірпінського міського суду Київської області (08202, Київська область, м.Ірпінь, вул. Мінеральна, 7, ).

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05 липня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1