Справа № 509/2391/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0000174 від 29.01.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, холостого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та цивільний позов прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави, в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня ООР» до Мельника про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, -

ВСТАНОВИВ :

29 січня 2020 року, приблизно о 08:30 год., ОСОБА_8 разом зі свої товаришем потерпілим ОСОБА_4 для вирішення питання щодо відшкодування грошових коштів за проїзд на «таксі», який в цей день здійснював водій ОСОБА_8 з м. Одеси на ж/м «Червоний Хутір» Овідіопольського району, Одеської області, направилися до парадної будинку АДРЕСА_3 , де впевнившись в тому, що особи, яких підвозив ОСОБА_8 , серед яких був обвинувачений ОСОБА_9 , перебувають в квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку, ОСОБА_8 постукав до вхідних дверей квартири та разом з потерпілим ОСОБА_4 почали чекати.

Після того, як двері вказаної квартири відчинив ОСОБА_10 , біля якого знаходився обвинувачений ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_4 , діставши з кишені свого одягу заздалегідь підготовлений газовий балончик, застосував його в обличчя та очі ОСОБА_10 , який вимушений був повернутися до кімнати квартири протерти очі від сльозогінної дії газового балончику.

В цей час, ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою в область лівої скроні голови потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав на підлогу та лівою рукою почав прикривати голову.

Продовжуючи свої злочинні дій, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_4 ще не менше двох ударів ногою в область голови, внаслідок чого останній, отримав тілесні ушкодження у виді : відкритої черепно-мозкової травми у формі - забою головного мозку, перелому склепіння та основи черепа, епідуральної гематоми (скупчення крові між внутрішньою поверхнею черепа і зовнішнім шаром твердої мозкової оболонки), скроневої ділянки зліва; забійної рани лівої верхньої повіки, які згідно висновку судово-медичної експертизи утворилися від ударної дії тупого (тупих) предмета (предметів), конструктивні особливості контактуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, однак, не виключно, що ці ушкодження могли буди заподіяні незадовго до надходження в медичний заклад, тобто, можуть відноситись до подій 29.01.2020 р., які були небезпечними для життя в момент їх заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вину свою ОСОБА_9 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно і вірно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_9 , умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння потерпілому ОСОБА_4 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його вік, особу винного, позитивну характеристику з місця реєстрації, сімейний стан, а саме знаходження на його утриманні малолітньої дитини 2012 р.н., першу судимість, щире каяття, відсутність матеріальної і моральної шкоди, яка була повністю відшкодована ним потерпілому в процесі слухання справи в суді, що підтверджується відповідною особистою письмовою розпискою потерпілого ОСОБА_4 що він підтвердив судовому засіданні, пояснивши, що у нього відсутні до обвинуваченого будь-які претензії морального чи матеріального характеру, а також, судом враховується протиправна провокаційна поведінка самого потерпілого ОСОБА_4 , який застосував відносно товариша обвинуваченого ОСОБА_11 заздалегідь підготовлений газовий балончик, спрямувавши сльзогінний газ в очі останнього, що стало підставою для конфлікту між ним та обвинуваченим у виді умисного нанесення останнім тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання Мельнику повинно бути призначено у виді позбавлення волі, однак його виправлення, на думку суду, можливо без ізоляції від суспільства, тобто із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави, в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня ООР» був заявлений позов до Мельника про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 2097,40 грн., вартість яких було сплачено обвинуваченим Мельником у повному обсязі, що підтверджується відповідною платіжною квитанцією № 0.0..1 від 26.04.2021 р. на суму 2097,40 грн., яка була приєднана до матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим, прокурором в судовому засіданні було заявлене клопотання про залишення свого позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, з чим погодились учасники процесу.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає можливим, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити вказаний позов прокурора без розгляду.
В порядку ст. 100 КПК України, речові докази по справі у виді двох змивів з рідиною бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, підлягають знищенню.

Речові докази по справі у виді DVD-R диску проведення допиту підозрюваного ОСОБА_9 та 2 флеш-носія (карти пам`яті) проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, належить зберігати при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 100,127,128,368-371,373-376 КПК України, ст. 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі у виді двох змивів з рідиною бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області знищити.

Речові докази по справі у виді DVD-R диску проведення допиту підозрюваного ОСОБА_9 та 2 флеш-носія (карти пам`яті) проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах справи.

Цивільний позов прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави, в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня ООР» до Мельника про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1