У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2021 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого Сай- ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Барського районного суду Вінницької області клопотання прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню № 00041 від 22.03.2021 про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого:

Сай- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Каришків, Копайгородської селищної територіальної громади Жмеринського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Барського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, обґрунтовуючи тим, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити речові докази, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, характеризується позитивно, насильства чи погроз насильства до потерпілої не застосовував, вчинив таємне викрадення майна потерплої, про що вона особисто дала письмові пояснення та не мала претензій до обвинуваченого. Безпосередньо після вчинення злочину не покидав свого місця проживання та визнавав вину. Не має наміру та потреби здійснювати тиск на свідків чи вчиняти інші незаконні дії. Сай- ОСОБА_4 хворіє та потрібує лікування.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підтримав. Проти клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт заперечував, оскільки встановлені досудовим слідством ризики не змінилися, Сай- ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити речові докази.

Обвинувачений Сай- ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у матеріалах провадження докази, суд дійшов такого висновку.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий 24.03.2021 р. в порядку п.2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Барського районного суду від 25.03.2021 Сай- ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 24.03.2021 року.

Ухвалою Барського районного суду від 13.05.2021 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до двох місяців, а саме до 09 липня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принципи поваги до свободи особистості. Також згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Крім того, суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, і самостійною підставою для тримання особи під вартою чинним законодавством України не визначається, а повинна враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. 177, ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. по справі «Хайреддінов проти України».

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного увезення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти. При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, відсутність спроб ухилитися від правосуддя(Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).

Згідно правової позиції ЄСПЛ у рішенні в справі «Харченко проти України» «розумність» строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, щодо можливості його звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р.).

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Сай- ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне (зареєстроване) місце проживання, де проживав до затримання.

Станом на день розгляду клопотання доказів на підтвердження того, що обвинувачений буде ухилятись від виконання процесуальних рішень суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, матеріали провадження містять неодноразові клопотання сторони захисту з відповідними додатками, з яких можна дійти висновку про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, наявність потреби у лікуванні.

Враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимоги та практику кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, суд, вважає недоцільним подальше тримання Сай- ОСОБА_7 під вартою.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому Сай- ОСОБА_4 із тримання під вартою на іншій запобіжний захід домашній арешт, та покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні прокурора Барського відділення Жмеринської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу «тримання під вартою» на «цілодобовий домашній арешт» щодо Сай- ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого Сай- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у виді тримання під вартою змінити на домашній арешт.

Заборонити Сай- ОСОБА_4 залишати житло за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово .

Покласти на Сай- ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися з с. Каришків, Копайгородської селищної територіальної громади Жмеринського району Вінницької області, окрім днів судових засідань в Барському районному суді Вінницької області, без дозволу суду;

3) повідомляти суд та орган внутрішніх справ за місцем проживання про зміну місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,, ОСОБА_15 .

Роз`яснити Сай- ОСОБА_4 , що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Строк дії ухвали до 02 вересня 2021 року.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченому ОСОБА_6 під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Звільнити обвинуваченого Сай- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, а також направити на адресу слідчого ізолятор Вінницької УВП №1, Командирові РКС ГУНП України у Вінницькій області та Відділенню поліції №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: