Провадження № 1-кс/760/2096/21
Справа № 760/6370/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 15.03.2021., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 від 15.03.2021.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Солом`янського УП ГУНП України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000653, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2021, в якому 15.03.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Зі змісту клопотання слідує, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 18.09.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва при наступних обставинах. Так, в клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 15.03.2021 приблизно о 00:30 годині, знаходячись на вулиці неподалік магазину «АТБ» по вул. Василенка, 6 в м. Києві, під час спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_8 , помітивши у останнього мобільний телефон марки Iphone Xs, вирішили відкрито викрасти вищевказане чуже майно. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_5 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, підійшли ззаду до потерпілого ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, з метою подолання волі потерпілого до опору, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком руки в область голови, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та спричинивши останньому фізичний біль. Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_7 , штовхнув потерпілого у спину, поваливши при цьому його на землю, після чого разом з ОСОБА_5 , нанесли потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів ногами та руками по голові та тулубу. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , зняв з ОСОБА_8 куртку в яку він був одягнутий, вартістю 8000 гривень, в правій зовнішній кишені якої знаходився мобільний телефон марки «Apple Iphone Xs 256 Gb» чорного кольору, вартістю 17000 гривень, у силіконовому чохлі оранжевого кольору та у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» з номером НОМЕР_1 , які майнової цінності не представляють, а у лівій бездротові навушники «Apple Air Pods», вартістю 5000 гривень, які були у силіконовому чохлі кольору хакі та зв`язка ключів від квартири, які матеріальної цінності не становлять. Відкрито викравши вищевказане чуже майно, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 30 000 гривень. Таким чином, як слідує зі змісту клопотання слідчого, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

15.03.2021 о 20:30 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (фактичний час затримання 15.03.2021 о 20:30 годині).

Як слідує зі змісту клопотання, підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 15.03.2021; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.03.2021 у ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події від 15.03.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2021; протоколи допитів свідків від 15.03.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.03.2021; протокол огляду місця події від 15.03.2021; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.03.2021; протокол допиту підозрюваного від 15.03.2021; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 15.03.2021; протоколи огляду речей від 16.03.2021; протокол проведення слідчого експерименту від 16.03.2021; інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У клопотанні зазначається, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний зможе: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначається, що на той факт,що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду. Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання на території України, однак постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків не має, що унеможливить прибуття останнього до органу досудового розслідування та в подальшому суду. На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, після вчинення якого був затриманий працівниками поліції та бачив потерпілого ОСОБА_8 , який прямо вказав на нього як на особу, яка вчинила злочин, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може погрожувати потерпілому та свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин. На той факт, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку вказує те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. На той факт, що підозрюванийможе вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не навчається, немає постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та може вчиняти інші злочини проти власності. Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.
Враховуючи вищезазначене, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з підстав та за обставин, зазначених у самому клопотанні слідчого, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, зазначивши, що ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, 15.03.2021 о 20 год. 30 хв. Прокурор зазначив, що підозрюваний не працевлаштований, не має стійних соціальних зв`язків, оскільки проживає один, кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства, що свідчить про значну суспільну небезпеку вчиненого, пояснивши, що потерпілий ОСОБА_8 при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, вказав на підозрюваного ОСОБА_5 , як на особу, яка із застосуванням насильства заволоділа його майном, про що в матеріалах справи мається протокол даної слідчої дії від 15.03.2021. Також, прокурор наголосив на тому, що вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 18.09.2020 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Тобто, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку, що, як зазначає прокурор, може вказувати на те, що підозрюваний може вчиняти нові кримінальні правопорушення, знаходячись на волі, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, обіцяв, що буде сумлінно виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, прибувати за першим викликом слідчого та сприяти досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні. Пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, він не визнає, до кримінального правопорушення жодного стосунку не має, про що вказав слідчому під час свого допиту у якості підозрюваного. Зазначив, що у квартирі по АДРЕСА_1 проживає один, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, підробляє будівельником, але не офіційно.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просить обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки його підзахисний має постійне місце проживання у м. Києві.
Вислухавши прокурора, думку підозрюваного та захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене 15.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
15.03.2021 о 20 год. 30 хв. в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.
15.03.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Зі змісту повідомлення про підозру слідує, що у ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим 18.09.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України з відбуттям покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва при наступних обставинах. Так, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 15.03.2021 приблизно о 00:30 годині, знаходячись на вулиці неподалік магазину «АТБ» по вул. Василенка, 6 в м. Києві, під час спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_8 , помітивши у останнього мобільний телефон марки Iphone Xs, вирішили відкрито викрасти вищевказане чуже майно. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи спільно та узгоджено із ОСОБА_5 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, підійшли ззаду до потерпілого ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 , діючи згідно відведеної йому злочинної ролі, з метою подолання волі потерпілого до опору, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком руки в область голови, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та спричинивши останньому фізичний біль. Продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_7 , штовхнув потерпілого у спину, поваливши при цьому його на землю, після чого разом з ОСОБА_5 , нанесли потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів ногами та руками по голові та тулубу. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , зняв з ОСОБА_8 куртку в яку він був одягнутий, вартістю 8000 гривень, в правій зовнішній кишені якої знаходився мобільний телефон марки «Apple Iphone Xs 256 Gb» чорного кольору, вартістю 17000 гривень, у силіконовому чохлі оранжевого кольору та у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» з номером НОМЕР_1 , які майнової цінності не представляють, а у лівій бездротові навушники «Apple Air Pods», вартістю 5000 гривень, які були у силіконовому чохлі кольору хакі та зв`язка ключів від квартири, які матеріальної цінності не становлять. Відкрито викравши вищевказане чуже майно, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 30 000 гривень. Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15.03.2021 о 20:30 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (фактичний час затримання 15.03.2021 о 17:10 годині.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.03.2021 р.; протокол огляду місця події від 15.03.2021; заяву потерпілого ОСОБА_8 про залучення його до провадження як потерпілого від 15.03.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.03.2021; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.03.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.03.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.03.2021; протокол огляду місця події від 15.03.2021; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.03.2021; вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 18.09.2020; постанову про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 15.03.2021; протокол огляду речі від 15.03.2021; протокол огляду речі від 16.03.2021; протокол проведення слідчого експерименту від 16.03.2021.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.
Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрюваного ОСОБА_5 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 належить до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Крім того, судом враховано, що відповідно до вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 18.09.2020 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Тобто, на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 судимість за кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 119 КК України, не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинено під час перебування підозрюваного ОСОБА_5 на іспитовому строку, визначеному вироком суду.

Таким чином, із врахуванням особи підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, у квартирі проживає один, що у своїй сукупності свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а також тієї обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, у випадку ухвалення судом відповідного вироку та доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тієї обставини, що підозрюваний бачив потерпілого ОСОБА_8 , який прямо вказує на підозрюваного ОСОБА_5 , як на особу, яка із застосуванням насильства заволоділа майном потерпілого, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути або тривалий час перебувати у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення/, а відповідно наявності підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, із врахуванням вищевикладеного, зокрема і тієї обставини, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , було вчинено із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, із врахуванням вищевказаних обставин, та особи підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Таким чином, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15.03.2021 року з 20 год. 30 хв.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 13 травня 2021 року.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його затримання, тобто з 15.03.2021 року з 20 год. 30 хв.
Ухвала діє до 13 травня 2021 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1