Справа № 308/9091/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 09.05.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Тур`я Ремета Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000262 від 09.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2021 матеріали справи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виділено в окреме провадження.

09 травня 2020 року близько 02 години 50 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншою особою, знаходячись на проїжджій частині дороги біля будинку АДРЕСА_2 , з корисливим мотивом, шляхом буксирування, заволодів транспортним засобом марки «VW», моделі «Passat», синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі доручення від 29.12.2016 належить потерпілому ОСОБА_4 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/4151АВ від 18.05.2021 з урахуванням ознак зносу станом на 09.05.2021 становить 29109 гривень 09 копійок (двадцять дев`ять тисяч сто дев`ять гривень дев`ять копійок), чим завдав останньому матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, а саме:незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

16.07.2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468 - 470, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості врахував такі обставини:
1) під час досудового розслідування обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показань, у тому числі під час проведення слідчого експерименту, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення;
2) відсутність обставин, які обтяжують покарання;
3) обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином;
4) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;
5) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. При цьому сторони доходять висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Потерпілий ОСОБА_4 , який 09.07.2021 року надав прокурору письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , не заперечив проти затвердження угоди, просив суд призначити обвинуваченому узгоджене покарання з визначенням іспитового строку.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 16.07.2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбаченою санкцією ч.2 ст. 289 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого /щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину/, та обставини, які обтяжують покарання, за час досудового розслідування не встановлені. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення:
1)судової дактилоскопічної експертизи, витрати на проведення якої становлять 1716,20 гривень;

2)судової автотоварознавчої експертизи, витрати на проведення якої становлять 858,10 гривень;

3)судової трасологічної експертизи, витрати на проведення якої становлять 1372,96 гривень.

Вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 в 1/2 частині в розмірі 1973,63 гривень.

Питання щодо речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме транспортний засіб марки «VW», моделі «Passat», синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , слід повернути законному володільцю ОСОБА_4 , скасувавши накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2021 року арешт на вказаний транспортний засіб в частині заборони користування, залишивши при цьому заборону розпорядження та відчуження.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Nokia 105», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2021 року арешт в цій частині.
Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 113 500 грн., яка внесена за ОСОБА_5 , підлягає поверненню особі, яка внесла цю заставу.

Керуючись ст. 17, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.07.2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 09.05.2021 року, відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання, затверджене угодою, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведені по справі експертизи в сумі 1973,63 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят три гривні шістдесят три копійки).

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 113 500 грн. до набрання вироком законної сили слід залишити без змін. Після набрання вироком законної сили застава в розмірі 113 500 грн., яка внесена ОСОБА_8 за ОСОБА_5 на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, підлягає поверненню ОСОБА_8 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2021 року, скасувати в частині заборони користування транспортним засобом марки «VW», моделі «Passat», синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Nokia 105», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 .

Речові докази по справі, а саме:
-транспортний засіб марки «VW», моделі «Passat», синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , повернути в користування володільцю ОСОБА_4 ;
-мобільний телефон марки «Nokia 105», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1