Справа № 740/5359/20
Провадження № 1-кп/740/174/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального правопорушення: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0001009 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 24.01.2005 року за ч. 2 п. 7 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі, вироком Ніжинського міськрайонного суду від 01.03.2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді 13 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого від відбування покарання , 08.04.2016 року умовно-достроково з невідбутим строком 3 місяці 27 днів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 жовтня 2020 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 знаходився разом із ОСОБА_5 на території подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними виник конфлікт на грунті тривалих неприязних відносин. Під час конфлікту, з мотивів тривалих неприязних відносин ОСОБА_6 , маючи на меті спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 один удар ножем в область грудної клітки справа, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення, лінійної форми довжиною біля 2,0 см, правої половини грудей, яке виразилось проникненням у праву плевральну порожнину та крововиливом у неї, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому, та показав, що 25.10.2020 року займався перевезенням дверей до свого помешкання повз частину будинку, в якій проживає потерпілий ОСОБА_5 . Так як двері перевозив на візку, який не міг проїхати біля квітників потерпілого, зачепившись за паркан, він розрізав мотузку, якою вони кріпились. В цей час позаду себе почув як підійшов потерпілий і почав сваритись та нецензурно висловлюватись. Коли потерпілий взяв його за плече, він подумав, що останній хоче йому заподіяти шкоду і повернувшись, вдарив потерпілого ножем, який тримав у руках. Це вийшло дуже раптово і несподівано для нього самого. Він був тверезий. Злякавшись того що накоїв, він пішов до свого помешкання, зібрав речі і поїхав у Київ. Наступного дня, отямившись, зателефонував у поліцію і повідомив про скоєне та повернувся у Ніжин. Під час слідчого експерименту показав куди викинув ніж і його там знайшли. Шкодує про вчинене, позови потерпілого визнав повністю.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 25.10.2020 року в денний час вживав спиртні напої, а потім разом з дружиною працював на земельній ділянці, яка розташована біля будинку по АДРЕСА_2 . Почувши шум та підійшовши ближче побачив ОСОБА_6 , який перевозивши на візку двері, топтав квітник, посаджений його дружиною. Він посварився на обвинуваченого і між ними відбулася словесна перепалка. Коли він підійшов ближче до обвинуваченого та взяв його за плече, обвинувачений зненацька штрикнув його у груди. Він спочатку не бачив ножа в руках, однак побачив кров на своїй одежі, зрозумів, що останній поранив його ножем. Після поранення він лікувався з 25.10.2020 року по 04.11.2020 року в лікарні, на що витратив 3959, 65 гривень а також зазнав моральних страждань, які оцінює в 50 000 гривень.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 25.10.2020 року разом з чоловіком перебувала на земельній ділянці, яка розташована біля будинку по АДРЕСА_2 . Почувши крик на подвір`ї, чоловік пішов до будинку, вона трохи згодом за ним. Вона бачила як ОСОБА_8 топтав квітник і чоловік робив йому зауваження. Між ними була словесна перепалка, потім коли чоловік наблизився до обвинуваченого, останній махнув рукою, однак ножа вона не бачила. Потім чоловік сказав, що його поранив ОСОБА_8 і просив викликати швидку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що є братом обвинуваченого і проживає разом з ним по АДРЕСА_2 . 25.10.2020 року в денний час обвинувачений зайшов до будинку і повідомив, що йому треба ненадовго поїхати, бо має неприємності з сусідом, який чіплявся до нього. Через день брат приїхав і з ним у дворі біля будинку проводили слідчі дії, під час яких він показав куди кинув ніж після подій. Тому він пішов в тому напрямку і знайшов ніж. Квітник сусідів розташований посеред двору і заважає проходу до їх помешкання, в даний час вони обгородили його дротом, що створює перешкоди. Дружина потерпілого лайлива і провокує сварки.

Незважаючи на позицію ОСОБА_6 , щодо заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому не навмисно, суд вважає що досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження в сукупності дають підстави дійти висновку про його винуватість у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, виходячи з наступного.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.96) підтверджується внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про заподіяння ОСОБА_6 25.10.2020 року ножового поранення ОСОБА_5 .

Протоколом огляду місця події від 25.10.2020 року з фототаблицею (а.с. 55-56) зафіксовано огляд території подвір`я по АДРЕСА_2 та виявлено плями темно бурого кольору на трав`янистому покритті.

Протоколом огляду місця події від 25.10.2020 року та фототаблицею до нього (а.с. 60-62), підтверджується, що в хірургічному відділенні № 2 Ніжинської центральної міської лікарні оглянуто одяг потерпілого: футболку та светр, на яких маються пошкодження у вигляді розрізів та плями бурого кольору.

Протоколом огляду речей від 24.11.2020 року та фототаблицею до нього (а.с. 63-66), складеним в приміщенні Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, зафіксовано огляд речей потерпілого, а саме футболки та светра, на яких маються пошкодження у вигляді розрізів та плями речовини бурого кольору, схожої на засохлу кров.

Протоколами огляду місця події від 27.10.2020 року та фототаблицями до них (а.с. 68-69, 71-72), складеними на подвір`ї чотирьохквартирного будинку АДРЕСА_2 , зафіксовано видачу ОСОБА_9 кухонного ножа, який був ним знайдений в ямі біля літнього душу на подвір`ї спільного двору біля будинку.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2020 року проведеного за участі обвинуваченого та двох понятих, ОСОБА_6 повідомив, що 25.10.2020 року він перевозив двері від свого племінника на візку. Коли він віз двері по двору, то зачепив металеву огорожу клумби дверима, після чого пішов до будинку і взяв кухонний ніж, щоб обрізати мотузку, якою були обв`язані двері. В цей час він помітив сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В нього виникла сварка з потерпілим, в ході якої останній підійшов ближче і, стоячи навпроти, хотів схопити його за груди правою рукою. Між ними були дерев`яні двері. Він відхилився від потерпілого назад та тримаючи в правій руці за дерев`яну рукоятку кухонний ніж, лезом вперед наніс одного тичкового удару в праву частину грудної клітки. Він відчув, що ніж проник всередину тіла потерпілого, після цього витягнув ніж і побачив на лезі краплі крові, на светрі потерпілого був розріз. Потім відійшов від потерпілого на 5 метрів у бік будинку та кинув ніж в бік городу, зібрав речі і вийшов з будинку з вікна.

З висновку судово-медичної експертизи №290 від 17.11.2020 року (а.с. 81-83) вбачається, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої половини грудей, яке виражалось проникненням у праву плевральну порожнину та крововиливом в неї. Морфологічні властивості даного ушкодження, зокрема лінійна форма рани, довжина її біля 2 см, наявність ранового каналу, проникаючого у грудну порожнину тощо, дають можливість вважати, що в утворенні його могла мати місце дія гострого колючо-річужого предмета, в тому числі, не виключено типу ножа. За ступенем тяжкості вказане тілесне ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя. Особливості характеру та локалізації зазначеного тілесного ушкодження можуть вказувати на те, що потерпілий на початковий момент заподіяння йому тілесних ушкоджень був обернений передньою поверхнею грудей до травмуючого предмета. Судово-медичні дані щодо характеру, розташування та механізму утворення тілесного ушкодження, яке було встановлене у ОСОБА_5 не суперечать умовам, на які вказував ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту, а саме: «… тримаючи в правій руці за дерев`яну рукоятку кухонний ніж, лезом вперед наніс одного тичкового удару в праву частину грудної клітки…».

Висновком судово-медичної експертизи № 642 від 12.11.2020 року (а.с. 85-86) встановлено, що на ватному тампоні зі змивом речовини бурого кольору, вилученому з трави під час проведення огляду місця події, знайдено кров людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 552 від 05.11.2020 року (а.с. 113-116) у ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, не виявлено ознак психічної хвороби (психічного захворювання) і він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; примусові заходи медичного характеру йому не показані.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо кваліфікації дій обвинуваченого як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вчинене за обставин перевищення меж необхідної оборони, зважаючи на наступне.

Обов`язковою умовою кваліфікації заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження за ст.124 КК України є перебування винного при вчиненні цього діяння у стані необхідної оборони, уявної оборони або в умовах необхідності затримання злочинця. Якщо буде встановлено, що винний не перебував у такій обстановці, вчинене ним за наявності підстав слід кваліфікувати за ст.121 КК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Згідно ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Таким чином, обов`язковою ознакою діянь, що кваліфікуються за ст. ст. 118, 124 КК України, є наявність суспільно небезпечного посягання, від якого особа захищається шляхом заподіяння шкоди нападнику.
Як вбачається з пункту 5 постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» № 1 від 26.04.2002 року, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 в ході конфлікту, не становив будь-якої загрози для обвинуваченого ОСОБА_6 і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання у обвинуваченого не виникало. При цьому, знаряддя злочину (ніж), характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому (в область грудної клітки), переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій і його умисел був спрямований на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілого.
Дослідивши в сукупності всі надані докази, заслухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за що він повинен нести відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, що відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше засуджувався за особливо тяжкий злочин, за місцем роботи характеризується позитивно, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів.

Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Зважаючи на викладене, врахувавши висновок досудової доповіді складеної уповноваженим органом з питань пробації, який вважає, що виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити дуже велику небезпеку для суспільства, суд вважає можливим призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 5362,48 гривень та моральної шкоди в розмірі 50000 гривень.

На обґрунтування вимог про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди потерпілим надано копію виписки з медичної картки (а.с. 13) та чеки (а.с. 184-185), які підтверджують здійснені потерпілим витрати на лікування на заявлену суму 5362,48 гривень, крім того вказану суму не оспорює обвинувачений.

З приводу заявлених ОСОБА_5 позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином в розмірі 50000 гривень, суд приходить до наступних висновків. При визначенні розміру моральної шкоди, що завдана потерпілому вчиненням кримінального правопорушення обвинуваченим, судом враховується суть негативних змін, які сталися в житті потерпілого, у зв`язку з отриманням тяжких тілесних ушкоджень, глибину та тривалість його страждань, а також те, що обвинувачений визнав вказану суму. За таких обставин, на користь потерпілого з обвинуваченого підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 50000 гривень. При цьому суд виходить із того, що відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, мають базуватись на принципах розумності та реальності

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27 жовтня 2020 року накладено арешт на футболку чорного кольору та светр чорного кольору, належні потерпілому ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок по справі на підставі ч.4 ст. 174 КПК України арешт слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним та засудити за ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з часу затримання 27 жовтня 2020 року.

Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 55362 (п`ятдесят п`ять тисяч триста шістдесят дві) гривні 48 коп., з яких 5362 (п`ять тисяч триста шістдесят дві) гривні 48 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 27 жовтня 2020 року на футболку чорного кольору та светр чорного кольору, належні потерпілому ОСОБА_5 .
Речові докази по справі: футболку чорного кольору та светр чорного кольору, належні потерпілому ОСОБА_5 , які мають пошкодження та сліди речовини бурого кольору, схожої на кров; кухонний ніж з пластиковим руків`ям коричневого кольору, з довжиною клинка 145 мм, шириною 22, та товщиною обуху 1,0 мм, на клинку якого міститься клеймо «НВРХ»; зразки крові потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 ; марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, - знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1