Справа № 190/258/21
Провадження №1-в/190/42/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщення суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коканд Ферганської області Узбекистану, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.02.2018 р., Бабушкінським районним судом м.Дніпро за ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 29.11.2018 р., Бабушкінським районним судом м.Дніпро за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі; на даний час відбуває покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпро від 18.03.2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, ст.263 ч.1, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України,
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Клопотання засудженого обгрунтовано тим, що він працевлаштований на швейній дільниці, дотримується режиму утримання, з персоналом ввічливий, приймає активну участь в житті та діяльності відділення та колонії в цілому.

Суд, заслухавши засудженого, який просив задовольнити дане клопотання, представника ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122», який не підтримав клопотання та прокурора, який заперечував щодо його задоволення, дослідивши доводи клопотання та надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 , не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що 18.03.2019 р., ОСОБА_5 , засуджений вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпро за ст.185 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.4, 71 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.04.2019 року.

З 16.05.2019 року ОСОБА_5 , відбуває покарання в ДУ «П`ятихатська ВК 122», кінець строку відбування покарання - 28.02.2022р.; в період відбуття покарання засуджений заохочень та стягнень не має.
Згідно характеристики від 04.03.2021 року, - засуджений ОСОБА_5 , характеризується посередньо, працевлаштований робітником до швейної дільниці. До роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, на зауваження та критику в свою адресу реагує адекватно, в цілому робить вірні висновки. Водночас, Рішеннями комісії державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» засудженому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації та у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 , не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд вважає, що твердження засудженого стосовно того, що він довів своє виправлення і готовий до правослухняної поведінки без відбування покарання, є голослівними. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1