Номер провадження: 11-кп/813/1631/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2021 року, щодо зміни запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0008887 від 22.11.2016 року, щодо:

ОСОБА_12 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уфа Російської Федерації, громадянина України, працюючого адвокатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.4 ст.190, ст.257, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, -

встановив:

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що Суворовським районним судом м. Одеси розглядається кримінальне провадження №0008887 від 22.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ст.257, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.4 ст.187 КК України; а також за обвинуваченням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
В ході судового розгляду кримінального провадження, під час виконання судом приписів ст.331 КПК України, прокурор звернувся з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу з нічного домашнього арешту на тримання під вартою без застосування застави.

Клопотання прокурора мотивовано тим, що обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки, зокрема заборону залишати місце свого мешкання в нічний період доби, що було визначено ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року, а також не явився у судове засідання 04.06.2021 року. Крім того, прокурор послався на те, що 04.06.2021 року захисником ОСОБА_10 , в обґрунтування поважності неприбуття обвинуваченого ОСОБА_12 у судове засідання, було надано суду недійсний сертифікат про наявність у обвинуваченого захворювання на «Covid 19». При цьому, прокурор зазначив, що останній факт слугував підставою для внесення 09.06.2021 року до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Прокурор зазначив, що вказані обставини свідчать про невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та ухилення від суду, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник потерпілого ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність законних підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу, оскільки доказів порушення обвинуваченим умов домашнього арешту прокурором не надано, з огляду на те, що інформація, викладена у рапортах працівників поліції щодо порушення обвинуваченим умов домашнього арешту, є спотвореною. Крім того, захисники посилалися на неспроможність доводів прокурора про недійсність медичної документації на підтвердження поважності причини неприбуття обвинуваченого у судове засідання 04.06.2021 року.

Ухвалою від 14.06.2021 року, Суворовський районний суд м. Одеси частково задовольнив клопотання прокурора та застосував до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 12.08.2021 року, із визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681000 (шістсот вісімдесят одну тисячу) гривень.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на доведення стороною обвинувачення порушення обвинуваченим ОСОБА_12 покладених на обвинуваченого обов`язків та відповідно існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: перешкоджання розгляду кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення; переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Не погоджуючись з ухвалою суду захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 ,кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 .

В апеляційних скаргах захисники вказують на те, що стороною обвинувачення не доведено факту порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків, перебуваючи під нічним домашнім арештом, оскільки долучені прокурором рапорти працівників поліції складені з порушеннями положень відповідних нормативних актів щодо виконання контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом. Захисники вказують на те, що неявка обвинуваченого у судове засідання 04.06.2021 року виникла з поважних причин, за станом здоров`я обвинуваченого, що підтверджується медичними документами, наданими стороною захисту. Захисники стверджують про необґрунтованість висновку суду відносно недійсності медичних документів (медичний сертифікат, який підтверджує у діагностування у обвинуваченого вірусної хвороби «Covid-19» та листа непрацездатності) наданих на підтвердження поважності причини неявки обвинуваченого до суду. Захисники вважають, що обраний раніше запобіжний захід у виді домашнього арешту цілком забезпечував належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Адвокати Ради адвокатів Одеської області: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та адвокат Ради адвокатів Винницької області ОСОБА_9 подали до апеляційного суду клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_12 на поруки, вказуючи кожен окремо, що поручаються за виконання обвинуваченим ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України та зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу вимогу.
Особам, які звернулися з клопотаннями про передачу обвинуваченого на поруки роз`яснені положення ст.180 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача; захисників та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційних скарг; розглянувши клопотання осіб, які звернулися із клопотаннями про передачу на поруки обвинуваченого; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) регламентує, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу з нічного домашнього арешту на тримання під вартою, є невмотивованим, необґрунтованим, а відтак незаконним, з огляду на таке.
Мотивуючи своє рішення суд послався на те, що стороною обвинувачення доведено виявлення порушення обвинуваченим ОСОБА_12 умов домашнього арешту, що свідчить про існування ризику перешкоджання розгляду кримінального провадження, а ризик вчинення іншого кримінального правопорушення збільшився. Суд першої інстанції зазначив в ухвалі, що виходячи з поведінки обвинуваченого, не виключається здійснення спроби останнього переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Погодившись з доводами прокурора щодо порушення обвинуваченим ОСОБА_12 умов нічного домашнього арешту, суд першої інстанції взяв до уваги рапорти співробітників відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, а також визнав неповажною причину неявки обвинуваченого у судове засідання 04.06.2021 року, визнавши підробленим, пред`явлений в судовому засіданні захисником обвинуваченого медичний сертифікат ТОВ «Альмед» від 04.06.2021 року.
Однак, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.
Апеляційний суд вважає, що в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали, прокурором не доведено наявності порушень обвинуваченим ОСОБА_12 умов домашнього арешту, який був обраний обвинуваченому ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року із покладанням обов`язків, в тому числі не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 23:00 години до 6:00 години ранку наступної доби, а також прибувати за викликом суду.
Обґрунтовуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, прокурор послався на виникнення нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, а виявлення факту невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зокрема відсутність обвинуваченого ОСОБА_12 за місцем проживання 08.05.2021 року, в період часу з 23:30 год. до 00:30 год 09.05.2021 року.
Разом з тим, апеляційний суд визнає безпідставними вказані доводи прокурора.
Так, надані прокурором копії рапортів щодо нібито порушення обвинуваченим ОСОБА_12 вимог ухвали суду стосовно застосованого домашнього арешту, апеляційним судом не приймаються як доказ порушення обвинуваченим умов домашнього арешту, оскільки рапорти працівників поліції складено не у відповідності до норм законодавства, а інформація викладена у рапортах, не підтверджується доказами.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що рапорти працівників поліції не є процесуальними документами, які можна розцінювати як докази, а протоколів опитування свідків, які проживають по сусідству за місцем мешкання ОСОБА_12 , чи членів його родини, які б свідчили про те, що обвинувачений дійсно був відсутній за місцем мешкання у відповідний період часу всупереч ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, до клопотання прокурора не долучено.
При цьому, слід зазначити, що процесуальні права та обов`язки працівників поліції, на виконанні яких знаходяться ухвали суду щодо обраних відносно обвинувачених запобіжних заходів у виді домашнього арешту визначено «Інструкцією про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту», затвердженої Наказом МВС України №654 від 13.07.2016 року (далі - Інструкція).
Так, відповідно до ч.3 Розділу ІІІ Інструкції, уразі встановлення обставин, що свідчать про порушення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, поліцейський зобов`язаний:

1) зафіксувати факт порушення покладених обов`язків шляхом складання мотивованого рапорту. Відібрати письмові пояснення з приводу виявлених порушень у підозрюваного, обвинуваченого, членів його сім`ї, сусідів або інших свідків події за їх згодою. Зміст складеного рапорту та відібраних пояснень доповісти керівникові органу Національної поліції;

2) у разі відсутності підозрюваного, обвинуваченого за місцем проживання негайно повідомити про це орган Національної поліції та вжити заходів для встановлення місця його перебування;

3) забезпечити невідкладне інформування усно засобами зв`язку, а надалі - письмово про виявлені факти порушень слідчого та прокурора, а якщо кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, - суду і прокурора.

Однак, апеляційним судом встановлено, що долучені прокурором до клопотання рапорти о/у СКП ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_22 , начальника ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_23 , о/у СКП Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_24 , наведеним вимогам Інструкції не відповідають, оскільки не містять обґрунтування конкретного суті порушення і відповідних доказів на підтвердження викладених в них фактів. Вказані рапорти, складені, в тому числі і працівниками поліції, які не були уповноважені на здійснення контролю за обвинуваченим, оскільки ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту перебувала на виконанні лише у одного із вказаних працівників. Крім того, рапорти складені та направлені не наступного дня після виявлення факту порушення, а по сплину тривалого часу, що є порушенням вимог п.3 ч.3 Розділу ІІІ Інструкції.
Прокурором не надано раціонального пояснення факту недотримання працівниками поліції положень Інструкції.
За наведених обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги вказані рапорти, як докази невиконання обвинуваченим умов домашнього арешту, а також не навів належного обґрунтування свого критичного ставлення до пояснень допитаного в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_25 , відносно періоду перебування ОСОБА_12 у квартирі АДРЕСА_3 .
Одночасно, апеляційний суд вважає, що навіть у разі запізнення з поверненням обвинуваченого до визначеного рішенням суду відповідного часу до місця свого проживання, за умови відсутності факту його ухилення від суду та за наявності доказів на виконання особою свої професійних обов`язків, в даному випадку діючого адвоката, таке формальне невиконання умов перебування під домашнім арештом, не можна вважати грубим порушенням обов`язків, які слугують підставою для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.
Крім того, обґрунтовуючи своє рішення про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд першої інстанції послався на доведеність факту неприбуття обвинуваченого у судове засідання 04.06.2021 року без поважних причин, а також надання сфальсифікованої медичної довідки на підтвердження хвороби, яка унеможливлювала явку обвинуваченого до суду.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2021 року обвинувачений ОСОБА_12 не з`явився у судове засідання, але захисник ОСОБА_10 , на підтвердження причин неявки обвинуваченого до суду, надав медичний сертифікат, виданий 04.06.2021 року ТОВ «Альмед» про діагностування у обвинуваченого інфекційного захворювання «Covid-19».
Далі, у судовому засіданні 14.06.2021 року, прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання про зміну запобіжного заходу, заявив про те, що обвинувачений ОСОБА_12 , 04.06.2021 року, до ТОВ «Альмед» не звертався, будь-якого медичного обстеження у зазначеній медичній установі не проходив, наданий суду медичний сертифікат не отримував.
Прокурор повідомив суду, що наданий захисником медичний сертифікат не відповідає зразку, який використовує ТОВ «Альмед», та повідомив про внесення 09.06.2021 року відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні №0000279.
Однак, апеляційний суд визнає неспроможними посилання прокурора про неповажність причин неявки обвинуваченого ОСОБА_12 у судове засідання 04.06.2021 року, а також твердження прокурора про недійсність пред`явленого захисником ОСОБА_10 медичного сертифікату ТОВ «Альмед» від 04.06.2021 року про наявність у ОСОБА_12 інфекційного захворювання COVID-19 (test NCP 3006097), оскільки факт недійсності зазначеного медичного сертифікату документально не підтверджено. Зокрема, прокурором не було надано суду відповідних доказів (експертного дослідження, допиту свідків, протоколів огляду медичної документації та ін.).
При цьому, посилання прокурора на лист директора ТОВ «Альмед» відносно того, що медичний сертифікат ТОВ «Альмед» від 04.06.2021 року про наявність у ОСОБА_12 інфекційного захворювання «COVID-19» (test NCP 3006097) не належить вказаному медичному закладу, апеляційний суд оцінює критично, оскільки прокурором не надано суду доказів, що директор ТОВ «Альмед» була допитана в рамках кримінального провадження №0000279 та будучи попередженою про кримінальну відповідальність, підтвердила вказані обставини.
Крім того, прокурором не надано суду доказів відносно того, що орган досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №0000279, провів слідчі дії на предмет підтвердження або спростування факту звернення 04.06.2021 року обвинуваченого ОСОБА_12 до ТОВ «Альмед», проведення тестування на «COVID-19» та отримання відповідного тесту.
Таким чином, слід констатувати, що під час апеляційного розгляду прокурором також не було надано доказів в розумінні положень ст.84 КПК, які підтверджують недійсність наданого стороною захисту медичного сертифікату ТОВ «Альмед» від 04.06.2021 року про наявність у ОСОБА_12 інфекційного захворювання «COVID-19» (test NCP 3006097).
Одночасно, в судовому засіданні апеляційного суду, судом безпосередньо, за допомогою загально доступної програми «QR-код», було досліджено копію наданого стороною захисту сертифікату ТОВ «Альмед», зокрема проведено сканування «QR-код», та встановлено, що у ньому відображаються відомості, які відповідають відомостям, зазначеним в медичному сертифікаті ТОВ «Альмед» від 04.06.2021 року про наявність у ОСОБА_12 інфекційного захворювання «COVID-19» (test NCP 3006097).
За таких обставин, посилання прокурора та суду першої інстанції про неможливість відкриття «QR-коду» медичного сертифіката, є безпідставними, а відповідно висновок суду першої інстанції щодо недійсності вказаного медичного документу, є передчасним.
Апеляційний суд звертає увагу, що факт внесення прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та реєстрація кримінального провадження №0000279 від 09.06.2021 року - не є достатнім підтвердженням недійсності вищезазначеного сертифікату.
Вказані обставини підлягають ретельній перевірці під час проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування у вказаному кримінальному провадженні, за результатами має бути підтверджено чи спростовано факт підробки зазначеного медичного документу.
За таких обставин, довідка ТОВ «Альмед», на яку посилається прокурор в обґрунтування підтвердження надання стороною захисту недійсних документів щодо поважності причин неявки у судове засідання 04.06.2021 року обвинуваченого ОСОБА_12 , за відсутності інших достовірних доказів, не може слугувати достатнім доказом невиконання обвинуваченим обов`язку явки до суду, про що зазначено в оскарженій ухвалі.
Одночасно, приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, та обґрунтовуючи наявність для цього підстав, суд першої не надав належної оцінки наданому стороною захисту листку непрацездатності Серії АДН №222729 на ім`я ОСОБА_12 , який виданий 14.06.2021 року, відкритий з первинним та заключним діагнозу із зазначенням коду «U07.1», що відповідно до протоколу «Надання медичної допомоги для лікування коронавірусної хвороби, затвердженого Наказом МОЗ України від 02.04.2020р. №762 відповідає стану або захворювання «Covid 19», який підтверджений лабораторним тестуванням незалежно від тяжкості клінічних ознак або симптомів (вірус ідентифікований).
Відповідно до листка непрацездатності період лікування ОСОБА_12 мав місце з 04.06.2021 року по 14.06.2021 року, із вказівкою можливості стати до роботи з 15.06.2021 року.
Прокурор в суді апеляційної інстанції не заперечував проти дійсності наданого стороною захисту листка непрацездатності Серії АДН №222729 та повідомив про відсутність у слідчого та прокурора, на теперішній час, відомостей щодо незаконного походження вказаного документа, або його недійсності.
Окрім цього, стороною захисту апеляційному суду надано лист-відповідь на адвокатський запит вих.546 від 01.07.2021 року, за підписом директора Комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги №16» Одеської міської ради, відповідно до якого підтверджується факт звернення ОСОБА_12 04.06.2021 року до лікаря загальної практики-сімейної медицини, проведення ПЛР-тестування, встановлення діагнозу: «Covid-19», гострий бронхіт, призначення лікування, та видача листка непрацездатності з 04.06.2021 року по 14.06.2021 року.
Відповідно до положень ст. 138 КПК, хвороба особи, перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку із лікуванням, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик до суду, є поважною причиною неявки до суду.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що перебування обвинуваченого ОСОБА_12 на лікарняному в період з 04.06.2021 року по 14.06.2021 року, у зв`язку з виявленням у нього 04.06.2021 року короновірусної хвороби, що підтверджується листком непрацездатності Серії АДН №222729, неявку обвинуваченого у судове засідання 04.06.2021 року слід вважати поважною, а тому висновки суду щодо використання листа непрацездатності з метою ухилення від суду, апеляційний суд визнає необґрунтованими.
За таких обставин, наведені у клопотанні прокурора підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, які були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення клопотання прокурора: відсутність обвинуваченого за місцем мешкання 08.05.2021 року, в період часу з 23:30 год. до 00:30 год 09.05.2021 року; неявка без поважних причин у судове засідання 04.06.2021 року не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що під час апеляційного розгляду, прокурор не надав суду доказів відносно того, що раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечував виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за відсутністю порушень обвинуваченим умов перебування під домашнім арештом, колегія суддів визнає безпідставними, а тому оскаржена ухвала суду першої інстанції, як необґрунтована підлягає скасуванню.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд враховує необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на стадії судового розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування останнього, факт достатності раніше обраного на стадії судового розгляду запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд вважає, що пропорційним для забезпечення виконання завдань, які має досягти суд першої інстанції на стадії судового розгляду даного кримінального провадження, є запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, який був застосований раніше.

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні злочинів, з її правом на працю, яке є одним з пріоритетних соціальних прав, закріплених у ст.41 Конституції України.

Одночасно, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини та висновки про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, клопотання адвокатів Ради адвокатів Одеської області: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та адвоката Ради адвокатів Винницької області ОСОБА_9 про передачу обвинуваченого ОСОБА_12 на поруки, задоволенню не підлягають, оскільки запобіжний захід у виді особистої поруки, на думку колегії суддів, може виявитися недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу районного суду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням вищенаведеного, клопотання адвокатів про передачу обвинуваченого на поруки задоволенню не підлягають, апеляційні скарги сторони захисту підлягають частковому задоволенню, оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з домашнього арешту на тримання під вартою та застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Клопотання адвокатів Ради адвокатів Одеської області: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та адвоката Ради адвокатів Винницької області ОСОБА_9 про передачу обвинуваченого ОСОБА_12 на поруки залишити без задоволення.
Апеляційні скарги захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_12 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному проваджені №0008887 від 22.11.2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні №0008887 від 22.11.2016 року,.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_12 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло де він мешкає, за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23:00 год до 06:00 год. наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, а також зміну засобів зв`язку;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченого ОСОБА_12 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться без поважних причин за викликом до суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на співробітників ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 06.07.2021 року та закінчується 06.09.2021 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору до відома, та начальнику ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4