Справа № 554/5955/19
Дата документу 09.04.2021
Провадження №1кп/554/153/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000008 від 20.02.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

з 2015 року ОСОБА_7 , не маючи постійного джерела доходу, з метою отримання прибутку, займався купівлею-продажем предметів старовини та археології та в цьому ж році для пошуку покупців зареєстрував у мережі Інтернет, на сайті «OLX» (https://www.olх.ua), акаунт (особистий запис), вхід до якого здійснював за допомогою email - адреси: ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістив оголошення про продаж таких предметів.

16 травня 2019 року на цей акаунт для ОСОБА_7 надійшло повідомлення від невстановленої особи під нікнеймом « ОСОБА_8 » про бажання придбати предмети старовини у вигляді скіфських наконечників для стріл, накладок до старовинного скіфського одягу тощо.

У той же день, з використанням власного мобільного телефона для спілкування у мережі Інтернет за допомогою мобільного додатку сайту «OLX», ОСОБА_7 погодився на пропозицію невстановленої особи підшукати та платно збути предмети старовини, якими той цікавився.

З цією метою, у період часу з 16 по 20 травня 2019 року ОСОБА_7 у невстановленої особи в м.Полтаві придбав 53 скіфські наконечники для стріл, які складають археологічну колекцію скіфських наконечників для стріл VII ст. до н.е. IV ст. н.е. за 500 грн. та зберігав їх за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

20 травня 2019 року, ОСОБА_7 в ході спілкування в мережі Інтернет, на сайті «OLX» з

невстановленою особою, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_8 », повідомив про можливість придбання в нього трьох фрагментів старовинного одягу та п`ятдесяти трьох скіфських наконечників для стріл, які він попередньо придбав. У відповідь на це, невстановлена особа виявила бажання придбати запропоновані предмети старовини та повідомила про місце свого перебування, що на території Російської Федерації, надавши дані відповідної адреси.

Того ж дня, ОСОБА_7 , розуміючи культурну цінність наявних у нього старовинних предметів у виді п`ятдесяти трьох скіфських наконечників для стріл, а також протиправність своїх дій щодо незаконного їх пересилання за межі України без передбаченого законом дозволу, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішив переслати до Російської Федерації на адресу невстановленої особи вищевказані предмети за грошову винагороду в розмірі 1650 грн. та в ході спілкування домовився щодо способу відправки предметів старовини до Російської Федерації шляхом використання можливостей Українського Державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі УДППЗ).

На виконання цього, 22 травня 2019 року, за попередньою домовленістю з покупцем, з використанням платіжної системи міжнародних грошових переказів «WESTERN UNION», у відділенні АТ КБ «Приватбанку», що по вул. Івана Мазепи, 37 у м.Полтаву, як оплату за три фрагменти старовинного одягу та п`ятдесяти трьох скіфських наконечників для стріл, він отримав міжнародний грошовий переказ з Російської Федерації на загальну суму 4500 російських рублів, а 23 травня 2019 року через мережу Інтернет, на сайті «OLX», отримав від невстановленої особи під нікнеймом « ОСОБА_8 », реквізити отримувача поштового відправлення, для відправлення на них цих предметів старовини, а саме (російською мовою): « АДРЕСА_3 , получатель ОСОБА_9 ».

25 травня 2019 року, умисно, з метою переміщення через митний кордон України до Російської Федерації, з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, використав елементи маскування вмісту відправлення, а саме упакував три фрагменти старовинного одягу та п`ятдесят три скіфські наконечники для стріл до пупирчастого пакету, обгорнув їх, помістив у картонний згорток, перемотав його клейкою стрічкою та поклав у картонну коробку.

Того ж дня він, перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку № 40 ПД УДППЗ «Укрпошта», що по вул. Героїв Сталінграда, 30 у м.Полтаві, передав оператору поштового зв`язку ОСОБА_10 зазначені предмети в упаковці для їх відправлення за межі України та на її на вимогу, на аркуші паперу формату А-4, власноручно вказав реквізити отримувача міжнародного поштового відправлення, а саме (російською мовою): «Росийская Федерация, Краснодарський край, г. Краснодар, ОСОБА_9 » та, приховуючи свою причетність до вчинення злочину, вказав реквізити відправника міжнародного поштового відправлення, зазначивши себе як ОСОБА_11 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 .

З метою забезпечення можливості контролювати переміщення цього міжнародного поштового відправлення, ОСОБА_7 повідомив оператору поштового зв`язку свій номер мобільного телефону « НОМЕР_1 », яким він до цього користувався при обговоренні питань, пов`язаних з продажем предметів старовини.

Будучи необізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 , оператор відділення поштового зв`язку ОСОБА_10 , виконала правила приймання та обробки дрібних пакетів, які врегульовані наказом УДППЗ «Укрпошта» №211 від 12.05.2006 року «Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень», роз`яснила тому перелік обмежених, заборонених до пересилання речей та предметів у міжнародних поштових відправленнях, запитала про наявність заборонених предметів та таких, що потребують митного декларування. Отримавши негативну відповідь від ОСОБА_7 , ОСОБА_10 прийняла від того на відправку міжнародне поштове відправлення, нанесла на нього надані ним реквізити, присвоївши номер «R POLTAVA 40 RB 360 85792 0 UA» та передавши його до цеху обробки пошти Полтавської дирекції УДППЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по вул. Європейській, 150-А в м.Полтаві.

З метою приховування вмісту поштового відправлення, у відділенні пошти ОСОБА_7 у власноручному заповненій митній декларації вказав неправдиві дані щодо вмісту міжнародного поштового відправлення, зазначивши що це «сувенір (подарунок)», незважаючи на те, що відправник несе персональну відповідальність за достовірність наданої інформації при здійсненні міжнародного поштового відправлення, та приховав від працівника пошти інформацію про те, що п`ятдесят три скіфські наконечники для стріл складали археологічну колекцію скіфських наконечників для стріл VII ст. до н.е. IV ст. н.е. і належали до культурних цінностей, а їхнє пересилання за межі України, відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» та Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, заборонено.

30 травня 2019 року, у приміщенні ЦОП Полтавська дирекція УДППЗ «Укрпошта», що по вул.Європейській, 150-А в м.Полтаві співробітниками УСБУ в Полтавській області, під час тимчасового доступу до речей та документів, вилучено міжнародне поштове відправлення № R POLTAVA 40 RB 360 85792 0 UA, яке було відправлене ОСОБА_7 на ім`я мешканця Російської Федерації ОСОБА_12 , за адресою: м.Краснодар, Краснодарського краю, РФ. Під час огляду вмісту вказаного відправлення було виявлено три фрагменти старовинного одягу та п`ятдесят три скіфських наконечники для стріл. Згідно висновку судової мистецтвознавчої експертизи № 13046/13184-13238 від 20.06.2019 року, проведеної експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_13 , вилучені з міжнародного поштового відправлення № R POLTAVA 40 RB 360 85792 0 UA 53 наконечники для стріл складають археологічну колекцію скіфських наконечників для стріл VII ст. до н.е. IV ст. н.е. і належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення. Встановити належність трьох фрагментів предметів побуту, схожих на фрагменти поясного набора або кінської зброї та ґудзик, виготовлені, ймовірно, VII-ХIХ ст., до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення, не виявилося за можливе, так як вказані об`єкти є лише фрагментами предметів побуту та не визначено їх місцезнаходження (археологічна знахідка).

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для переміщення через митний кордон України до Російської Федерації з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки предмети контрабанди були вилучені співробітниками УСБ України в Полтавській області.

За таких обставин дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, як закінчений замах на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому обвинуваченні не визнав, вважаючи свої дії законними, просив виправдати його та не заперечуючи наміру перемістити через митний кордон України до Російської Федерації з використанням можливостей поштового зв`язку 53 скіфських наконечників, показав, що не мав умислу на переміщення саме культурних цінностей з приховуванням від митного контролю, оскільки таке поштове відправлення він не вважає культурними цінностями з огляду на те, що вони знайдені не при археологічних розкопках, не можуть бути об`єктом мистецтвознавчої експертизи та не становлять колекцію. Він придбавав такі речі без мети створення колекції, у різних продавців та на час відправлення до РФ не був їхнім власником, а тому не міг мати матеріальної зацікавленості від їхнього продажу. Якби під час відправлення працівник пошти ОСОБА_10 роз`яснила йому про необхідність отримання спеціального дозволу, він би таке пересилання не вчинив. На досудовому слідстві було допущено порушення його прав, а саме орган досудового розслідування незаконно втручався в його приватне спілкування без отримання дозволу слідчого судді. Він не був знайомий із громадянином Малішевським, однак орган досудового розслідування, вважаючи достовірним факт такого знайомства, протиправно використав дозволи на проведення ОРД, отримані стосовно цієї особи, і стосовно нього.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , суд вважає, що встановлені ним фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджуються показаннями свідка, письмовими доказами в їх сукупності.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що працює оператором поштового зв`язку відділення № 40 ПД УДППЗ «Укрпошта» та 25 травня 2019 року перебувала при виконанні службових повноважень. У цей день вона прийняла від ОСОБА_7 на відправку за кордон відправлення, яке було упаковане в картонну коробку та перемотане скотчем (дрібний пакет). При цьому, в порушення Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, вона не перевірила його вмісту. Далі ОСОБА_7 вказав найменування адресата, його поштову адресу, а також зазначив свої дані як відправника та поштову адресу, які, як виявилося, не відповідали його справжнім даним. Після оформлення міжнародного відправлення, вона прийняла його, нанесла на нього повідомлені реквізити, присвоївши номер «R POLTAVA 40 RB 360 85792 0 UA» та передала до цеху обробки пошти Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

На підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28.05.2019 року проведено тимчасовий доступ до міжнародного поштового відправлення та його вмісту, яке являє собою картонну коробку з написом в лівому верхньому куті: « АДРЕСА_5 ОСОБА_11 , », а також напис в нижньому правому куті: «Российская Федерация, Краснодарский край, г.Краснодар, ОСОБА_9 ». Окрім того, на коробці наявний номер відправлення: «POLTAVA 40 RB360857920 VA» у правому верхньому куті, митна декларація, яка наклеєна на коробці з відміткою навпроти напису «Подарунок», в графі кількість і опис: напис ручкою з синьою кулькою «Сувенір» (подарунок), в графі вага «244», в графі вартість «127 грн.» (а.с. 75, 76-77 тому № 1).

30 травня 2019 року слідчим, в присутності двох понятих, проведено огляд міжнародного відправлення та його вмісту, яке було відправлене ОСОБА_7 із зазначенням у реквізитах даних про відправника як « ОСОБА_11 , номер мобільного телефону: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) до РФ адресату ОСОБА_12 , вказана адреса: «РФ, Краснодарський край, г.Краснодар». Перед початком огляду встановлено, що дане відправлення було поміщено до поліетиленового пакету з відбитками печаті УСБУ та підписом начальника цеху Укрпошти ОСОБА_14 . Після його розкриття встановлено, що воно являє собою картонну коробку з написами, зазначеними вище. Після її розкриття у коробці знаходився поліетиленовий пакет, який заклеєний скотчем. При його розрізанні всередині знаходилися предмети, схожі на наконечники до стріл, металеві, сірого кольору з зеленим відтінком в кількості 53 штук, а також предмети схожі на прямокутні накладки в кількості двох штук, один з предметів округлої форми, про що слідчим складено протокол огляду від 30.05.2019 року та фототаблицю до нього, які переглянуті судом. (а.с. 79-89 тому № 1).

11 червня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.06.2019 року, за місцем проживання ОСОБА_7 , що в квартирі АДРЕСА_7 проведено обшук, в ході якого в спальні виявлено металопошукач, книжки археологічної та історичної тематики, два мобільні телефони, один з яких марки «LGWireless FM», IMEI: НОМЕР_3 S/N: НОМЕР_4 , з батареєю, без картки, інший марки марки «SamsungS 3310», IMEI: НОМЕР_5 S/N: НОМЕР_6 з сімкарткою «Київстар», батареєю чорного кольору ORIGINALS/N: НОМЕР_7 , а також комп`ютер марки «LG», який не мав доступу до мережі Інтернет. При вході в браузер переглянуто історію та зроблено відповідні скріншоти огляду на сайті OLX, входу/виходу робочого столу, фото археологічних знахідок. Дані скріншоти скопійовано на CD-R диск та долучено до протоколу обшуку. Даний протокол досліджений в судовому засіданні з переглядом відеозапису. (а.с.16,17-21,22 тому № 2).

24.06.2019 року слідчим складено протокол огляду мобільних телефонів, вилучених в ході обшуку, а саме телефона марки марки «LGWireless FM», IMEI: НОМЕР_3 S/N: НОМЕР_4 , з батареєю без картки та телефона марки «SamsungS 3310», IMEI: НОМЕР_5 S/N: НОМЕР_6 з сімкарткою «Київстар», батареєю чорного кольору ORIGINALS/N: НОМЕР_7 . При огляді телефону «SamsungS 3310» встановлено номер: НОМЕР_2 , який зазначено у реквізитах на міжнародному відправленні та цим номером користувався ОСОБА_7 , що досліджено судом. (а.с. 90- 95 тому № 1).

У ході впізнання по фотокартках свідок ОСОБА_10 впізнала на фото під номером 1 чоловіка, від якого 25.05.2019 року вона у відділенні № 4 Укрпошти прийняла на відправку міжнародне відправлення у вигляді дрібного пакету, яке направлялося до РФ, яким виявився ОСОБА_7 (а.с. 99-101 тому № 1).

На а.с. 107, 108, 109 тому № 1 наявні сторінки довідника вхідних/вихідних відправлень за 25.05.2019 року, де наявні дані про прийняття на відправлення МПВ № RPOLTAVA40 RB360 85792UA та роздруківка електронного варіанту документу групи послуг № 182, приймання поштових відправлень за 25.05.2019 року, де наявні дані щодо прийняття на відправлення МПВ № RPOLTAVA 40 RB 360 85792 UA.

На а.с. 120-121, 122-178 тому № 1 наявний протокол огляду від 25.06.2019 року, як додаток до протоколу обшуку від 11.06.2019 року та фототаблиця до нього, яким оглянуто мобільний телефон «Xiaomi», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_8 ,IMEI 2: НОМЕР_9 ,MEID: НОМЕР_10 , SN: НОМЕР_11 . Через даний телефон відкрито мобільний додаток «OLX.ua», де збереглася сторінка ОСОБА_7 на «OLX». Скріншоти екрану збережено на мобільному телефоні «Xiaomi», в папці «Screenshots». На розгляд суду надано копії скріншотів у вигляді переписки в період часу з 16 травня 2019 року по 04 червня 2019 року, у якій мова йде про можливість придбання саме скіфських наконечників, обговорюються засоби їх оплати, пересилання за кордон, до РФ.

24.06.2019 року слідчим проведено огляд жорсткого диску Western Digital, на якому наявна інформація про посилання на вхід/вихід в мережу Інтернет, в тому числі на сайт OLX, який було вилучено 11.06.2019 року, в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 в ході огляду комп`ютера LG, з якого зроблено скріншоти та цю інформацію скопійовано на CD-R диск з написом «Додаток до протоколу обшуку». На CD-R диску та жорсткому диску встановлено папки та медіа файли: скріншоти історії браузера Chrome, проглянутих розділів на сайті OLX, зокрема фото із зображенням археологічних знахідок. Під час огляду від 11.06.2019 року здійснено підключення до мережі Інтернет, здійснено скріншоти переписок в аканті ОСОБА_7 на сайті OLX, скріншоти, що підтверджують відповідність товару з номер телефону, яким користувався ОСОБА_7 НОМЕР_12 на OLX та зображення старовинного альбому, скріншоти щодо продажу культурних цінностей «стріл, наконечників скіфів та сарматів» 30-50 шт., накладок та монет громадянину РФ ОСОБА_7 , що підтверджується вказаним номером телефона НОМЕР_12 , місцем проживання м. Полтава, контактною особою ОСОБА_15 та e-mailадресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами цієї процесуальної дії складено протокол огляду від 04.06.2019 року та фототаблицю до нього, які досліджено судом. (а.с.179-180, 181-182 тому № 1).

На а.с. 23- 25, 26- 53 тому № 2 наявний протокол огляду від 11.06.2019 року , яким оглянуто диск CD-R з написом «Додаток до протоколу обшуку № 5», на якому містяться скріншоти, здійснені в ході огляду комп`ютера ОСОБА_7 , а саме жорсткого диску Western Digital, під час обшуку. Після відкриття файлів, які містяться на диску на них наявні скріншоти історії браузера Chrome, проглянутих розділів на сайті OLX, скріншоти переписки в аканті ОСОБА_7 на сайті OLX, скріншоти, які містили зображення старовинного фотоальбому, скріншоти переписки щодо продажу стріл, наконечників скіфів та сарматів у кількості 30-50 шт., накладок та монет особі, яка перебувала на території РФ, міститься посилання на мобільний номер НОМЕР_12 , на місце проживання Полтава, контактна особа ОСОБА_16 та e- mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 . У дослідженій переписці ОСОБА_7 повідомив покупцеві номер свого мобільного телефона НОМЕР_2 , надав реквізити банківської карти НОМЕР_13 для переказу грошей та свої дані. Покупець у свою чергу повідомив свої дані для поштового відправлення: ОСОБА_17 , Краснодарский край, город Краснодар. Получатель ОСОБА_9 . Тут же містяться зображення наконечників.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 238 від 25.06.2019 року, рукописні записи на коробці з міжнародним поштовим відправленням RB 360 85792 UA в правому нижньому та лівому верхньому куті виконані ОСОБА_7 . Рукописні записи з міжнародним відправленнямRB 360 85792 UA в графах митної декларації CN22 виконані ним же. (а.с.208-219 тому № 1).

Висновком судової мистецтвознавчої експертизи № від 20.06.2019 року, проведеної експертом ХНДІСЕ імені проф. засл. професора М.С. Бокаріуса, встановлено, що надані на дослідження у виді 53 наконечників для стріл складають археологічну колекцію скіфських наконечників для стріл VII ст. до н.е. IV ст. н.е. і належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення. Встановити належність наданих на дослідження трьох фрагментів предметів побуту до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення, не виявилося можливим з причин, наведених в дослідницькій частині висновку. а саме вони є лише фрагментами предметів побуту та не визначено їх місцезнаходження (археологічна знахідка). (а.с. 6-9 тому № 2).

За клопотанням захисника ОСОБА_6 судом допитано судового експерта ОСОБА_18 , яка має вищу мистецтвознавчу освіту, освітньо кваліфікаційний рівень «Спеціаліста», кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 15.1 «Мистецтвознавчі дослідження», 3 кваліфікаційний клас судового експерта (свідоцтва ХНДІСЕ № 798 від 27.03.2008 року, дійсне до 31.07.2023 року), стаж експертної роботи з 2008 року. У ході допиту експерт підтвердила зроблений нею висновок, зазначивши літературу, наукові джерела, які вона використовувала при дослідженні та яку зазначила у висновку експерта. Досліджуючи надані на дослідження 53 предмети, а саме наконечники для стріл, вона прийшла до висновку, що вони знаходяться в задовільному стані збереженості, зі слідами природної патини. При їх порівнянні зі зразками скіфських наконечників стріл з археологічного словника У.Брея та ОСОБА_19 , починаючи з VII століття до н.е. встановлено, що за своїми зовнішніми ознаками та формою вони належать до предметів часів скіфської культури (VII століття до н.е.- IV століття н.е.). Досліджувані наконечники є автентичними, належать до так званих «копанок», про що свідчить природна патина та стан збереженості, про що вказано у висновку експерта.

На а.с.58, 59 тому № 1 наявні рапорти працівників УСБУ від 20.02.2019 року, згідно яких ними отримано інформацію про те, що невстановлені мешканці Полтавської області готуються відправити до РФ поштовим каналом з приховуванням від митного контролю предмети, які можуть представляти культурну цінність.

21.02.2019 року слідчим надано доручення в порядку ст.40 КПК оперативним працівникам УСБУ в Полтавській області щодо встановлення, перевірки та повідомлення інформації про осіб, які готуються відправити з Полтавської області до РФ поштовим каналом з приховуванням від митного контролю предметів, які можуть представляти культурну цінність. (а.с.60 тому № 1).

На а.с.61 - 62 тому № 1 наявна відповідь, зареєстрована 27.02.2019 року та направлена на адресу начальника СВ УСБУ в Полтавській області, згідно якої на виконання окремого доручення в кримінальному провадженні № 000008 від 20.02.2019 проведено комплекс ОРД, в ході яких встановлено, що ОСОБА_20 є колекціонером та скуповує предмети археології і старожитності. З метою особистого збагачення він має намір організувати наявні в нього археологічні знахідки скіфського періоду та Київської Русі, які він періодично придбаває у невстановлених осіб, а потім підшуковує покупців.

22.05.2019 року слідчим надано доручення в порядку ст.40 КПК оперативним працівникам УСБУ в Полтавській області щодо встановлення, перевірки та повідомлення інформації щодо можливої причетності ОСОБА_20 до організації контрабандного переміщення через митний кордон України культурних цінностей з приховуванням їх від митного контролю. (а.с.63 тому № 1).

На а.с.64 тому № 1 наявна відповідь, зареєстрована 28.05.2019 року та направлена на адресу начальника СВ УСБУ в Полтавській області, згідно якої під час проведення оперативно розшукових заходів в рамках супроводження кримінального провадження № 000008 від 20.02.2019 року встановлено, що мешканець м.Полтави ОСОБА_7 скуповує предмети археології та старожитності, підтримує зв`язки з колекціонерами, зокрема з ОСОБА_20 та в ході виконання ОРД отримано інформацію про те, що 25 травня 2019 року ОСОБА_7 через можливості Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» здійснив міжнародне поштове відправлення до РФ предметів археології, що можуть представляти культурну цінність. З метою приховування протиправної діяльності той вказав реквізити відправника як іншої особи та чужу адресу. На той час відправлення знаходилося в службовому приміщенні цеху обробки пошти Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта».

04.06.2019 року слідчим надано доручення в порядку ст.40 КПК оперативним працівникам УСБУ в Полтавській області щодо встановлення, перевірки та повідомлення інформації щодо можливої причетності ОСОБА_7 до організації контрабандного переміщення через митний кордон України культурних цінностей з приховуванням їх від митного контролю. (а.с.67 тому № 1).

На а.с.68 тому № 1 наявна відповідь, зареєстрована 26.06.2019 року та направлена на адресу начальника СВ УСБУ в Полтавській області, згідно якої під час проведення ОРД у рамках супроводження кримінального провадження № 000008 від 20.02.2019 року, встановлено, що мешканець м.Полтави ОСОБА_7 здійснив міжнародне поштове відправлення до РФ предметів археології, що можуть представляти культурну цінність.

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

З цих підстав суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам у кримінальному провадженні, дослідженим у судовому засідання, показання обвинуваченого ОСОБА_7 в тій частині, що він не мав умислу на переміщення через кордон саме культурних цінностей з приховуванням від митного контролю, оскільки таке поштове відправлення він не вважає культурними цінностями з огляду на те, що вони знайдені не при археологічних розкопках, не можуть бути об`єктом мистецтвознавчої експертизи та не становлять колекцію.

На підтвердження цього судом встановлено та не заперечується обвинуваченим, що він тривалий час займався вивчення спелеології, археології, а отже володіє спеціальними знаннями з цих галузях. При цьому він не має постійного джерела доходу, а тому з метою отримання прибутку, займався купівлею-продажем предметів старовини та археології.

Досліджуючи хронологію подій, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 для пошуку покупців предметів старовини був зареєстрований у мережі Інтернет, на сайті «OLX», вхід до якого здійснював за допомогою email адреси, де ним було розміщено оголошення про продаж таких предметів, зокрема п`ятдесяти трьох скіфських наконечників та про продаж яких у такий спосіб було досягнуто домовленостей з невстановленою особою, зареєстрованою під нікнеймом « ОСОБА_8 ».

Відповідно до ст.24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий.

Зокрема, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 201 КК України характеризується прямим умислом.

Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 , вирішивши перемістити через кордон 53 скіфські наконечники, розумів культурну цінність наявних у нього предметів старовини.

В обґрунтування цього суд вважає, що в силу отримання знань протягом тривалого проміжку часу в галузі спелеології, археології тощо, а також діяльності, пов`язаної з купівлею-продажем предметів старовини, ОСОБА_7 був цілком обізнаний, що придбані ним 53 скіфські наконечники для стріл можуть належати до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення, виходячи із їхніх зовнішніх ознак та форми і їхнє переміщення за кордон згідно діючого законодавства обмежене.

Так, у ході спілкування 20 травня 2019 року, в мережі Інтернет, на сайті «OLX» з невстановленою особою, яка використовувала нікнейм « ОСОБА_8 », ОСОБА_7 повідомив йому про можливість придбання в нього трьох фрагментів старовинного одягу та п`ятдесяти трьох скіфських наконечників для стріл, які він попередньо придбав та отримавши згоду покупця, відразу ж обумовив вартість продажу в розмірі 1650 грн. та спосіб відправки предметів старовини до РФ шляхом використання можливостей пошти.

При цьому ОСОБА_7 не вжив жодних заходів щодо отримання дозволу згідно діючого законодавства на переміщення цих 53 скіфських наконечників через кордон, до відповідних компетентних органів з цього приводу не звертався, проведення державної
експертизи культурних цінностей, заявлених до вивезення не ініціював, хоча у нього не було жодних перешкод для цього.

Відповідно до роз`яснень п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 N 8 « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.
Матеріалами справи доведено, що поведінка ОСОБА_7 була направлена на приховування від митного контролю факту переміщення культурних цінностей за кордон та його дії носили умисний характер, про що свідчить використання ним елементів маскування вмісту відправлення, а саме пакування предметів старовини до пупирчастого пакету, поміщення в картонний згорток, перемотування клейкою стрічкою та вкладення в картонну коробку.

Перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку № 40 ПД УДППЗ «Укрпошта», в ході спілкування з оператором поштового зв`язку ОСОБА_10 , ОСОБА_7 приховав свої справжні анкетні дані як відправника, зазначивши себе як ОСОБА_11 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 . Натомість з метою забезпечення можливості контролювати переміщення міжнародного поштового відправлення, ОСОБА_7 був змушений повідомити оператору поштового зв`язку свій номер мобільного телефону « НОМЕР_1 », яким він до цього користувався при обговоренні питань, пов`язаних з продажем предметів старовини, що стало одним із доказів для ідентифікації особи, яка здійснювала незаконне переміщення культурних цінностей за кордон.

При цьому судом ОСОБА_7 використав в своїх інтересах факт не проведення перевірки працівником пошти ОСОБА_10 вмісту відправлення та на її питання про наявність заборонених предметів та таких, що потребують митного декларування, надав негативну відповідь, що стало наслідком прийняття від нього такого відправлення, чого б вона інакше не зробила б.

До того ж, з метою приховування вмісту поштового відправлення, у власноручному заповненій митній декларації ОСОБА_7 вказав неправдиві дані щодо вмісту міжнародного поштового відправлення, зазначивши що це «сувенір (подарунок)».

З цих підстав суд не приймає до уваги показань обвинуваченого в тій частині, що якби під час відправлення працівник пошти ОСОБА_10 роз`яснила йому про необхідність отримання спеціального дозволу, він би таке пересилання не вчинив, оскільки саме відправник несе персональну відповідальність за достовірність наданої інформації при здійсненні міжнародного поштового відправлення та він умисно приховав від працівника пошти інформацію про вміст відправлення та про те, що п`ятдесят три скіфські наконечники для стріл можуть належати до культурних цінностей.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» культурні цінності це об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.
Належність того або іншого предмета до культурних цінностей і його вартість встановлюється на підставі висновків експертизи.
Як доказ в розпорядження суду надано висновок судової мистецтвознавчої експертизи від 20.06.2019 року, проведеної експертом ХНДІСЕ імені засл. професора М.С.Бокаріуса, відповідно до якої надані на дослідження у виді 53 наконечників для стріл складають археологічну колекцію скіфських наконечників для стріл VII ст. до н.е. IV ст. н.е. і належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення. (а.с. 6-9 тому № 2).

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого в тій частині, що він не вважав 53 скіфські наконечники культурними цінностями, оскільки вони не були знайдені при археологічних розкопках, не можуть бути об`єктом мистецтвознавчої експертизи та не становлять колекцію, а були придбані ним без створення колекції, у різних продавців та на час відправлення до РФ він не був їхнім власником.

Дані доводи спростовані висновком судової мистецтвознавчої експертизи та допитом експерта ОСОБА_18 , яка роз`яснила методику проведеної експертизи, повідомила використану нею літературу та з яких підстав вона дійшла саме такого експертного висновку. Захисник вважаючи такий висновок недопустимим, не спростував його, клопотань про призначення повторної експертизи не заявляв.

З цих підстав суд вважає даний висновок експерта належним та допустимим доказом у справі та відхиляє доводи сторони захисту в тій частині, що надані для дослідження предмети старовини не можуть бути досліджені, оскільки знайдені не при археологічних розкопках та не становлять колекцію. Суд приймає до уваги, що при проведенні експертизи експерт виходила із наявності слідів патини на досліджуваних об`єктах та даних порівняльного методу зі зразками скіфських наконечників стріл археологічного словника, що обґрунтувала в описовій частині експертизи, з посиланням на відповідні наукові джерела.

У суду немає сумнівів щодо компетенції експерта, яка при проведенні експертизи попереджена про кримінальну відповідальність на завідомо неправдивий висновок експерта та відмову від покладених на неї обов`язків. Окрім того експерт ОСОБА_18 має вищу мистецтвознавчу освіту, освітньо кваліфікаційний рівень «Спеціаліста», кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 15.1 «Мистецтвознавчі дослідження», 3 кваліфікаційний клас судового експерта (свідоцтва ХНДІСЕ № 798 від 27.03.2008 року, дійсне до 31.07.2023 року), стаж експертної роботи з 2008 року.

Окрім цього судом перевірено доводи захисника щодо протиправного втручання органом досудового в приватне спілкування ОСОБА_7 без отримання дозволу слідчого судді, зокрема щодо отримання відомостей про поштове відправлення ОСОБА_7 та зняття інформації з електронних інформаційних систем, які здійснено не в порядку проведення НСРД, а шляхом тимчасового доступу до предметів і документів. При цьому, мотивуючи свої доводи, захисник послався на ст. 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, які не врегулюють поставлені ним питання.

Однак, з цього приводу суд зазначає, що під втручанням у приватне спілкування Кримінальний процесуальний кодекс визначає доступ до змісту спілкування, де є достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: аудіо -, відеоконтроль особи; арешт, огляд , виїмка кореспонденції, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; зняття інформації з електронних інформаційних систем.

При цьому згідно ст.ст.263, 264 Кримінального процесуального кодексу України, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та зняття інформації з електронних інформаційних систем можливо проводити виключно з дозволу слідчого судді.

Сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії, як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача.

При цьому суд вважає, що зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У даній справі інформація наявна та мобільних телефонах, вилучених у ОСОБА_7 була досліджена шляхом їх включення та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходилися та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем. У такому випадку орган досудового розслідування провів огляд предмета телефона та оформив його відповідними протоколами, які складені з дотриманням вимог Кримінального процесуального закону. ( Така ж правова позиція закріплена постановою ВС у справі 727/6578/17 від 09.04.2020 року).

Окрім цього, під час огляду жорсткого диску Western Digital, вилученого під час обшуку в ОСОБА_7 , доступ до інформації, наявній на ньому не передбачав подолання системи логічного захисту у вигляді паролів тощо. При цьому така інформація була отримана у вигляді скріншотів огляду на сайті OLX, входу/виходу робочого столу, фото археологічних знахідок, які скопійовано на CD-R диск, а тому доступ до такого речового доказу не містить підстав, визначених ст.246 КПК України, для проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Огляд і виїмку кореспонденції врегульовано ст.262 КПК України, натомість вилучення вмісту відправлення в даному провадженні проводилося шляхом тимчасового доступу, на підставі ухвали слідчого судді, що відповідає вимогам Кримінального процесуального закону.

Окрім того, суд вважає, що заперечення ОСОБА_7 знайомства з Малішевським, стосовно якого оперативними працівниками було отримані відповідні відомості стосовно, не є протиправним використанням для проведення оперативно розшукових заходів стосовно нього, оскільки завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України. ( ч. 1 Закону України «Про оперативно розшукову діяльність») .
Ч.6 цього ж Закону визначено підстави для проведення оперативно розшукової діяльності, зокрема, це може бути наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про кримінальні правопорушення, що готуються; осіб, які готують вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, встановлені обставини справи та досліджені докази дають суду підстави прийти до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів вчинив замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, а тому йоговинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.201 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено тяжкий злочин, з корисливих мотивів, він є офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудиий, на обліку в лікаря психіатра, - нарколога, - невролога не перебуває.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі, його особа не становить високу небезпеку для суспільства.

Одночасно суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яка полягає в тому, що контрабанда культурних цінностей завдає шкоди культурній спадщині держави, сприяє розширенню тіньового сектора економіки.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи ОСОБА_7 , який є раніше несудимий, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

З метою забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 призначеного покарання, яке він буде зобов`язаний відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження ним злочинної діяльності, до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили, обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду згідно телефонного та поштового виклику;

- не виїжджати за межі України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Речові докази: скіфські наконечники в кількості 53 штук конфіскувати в дохід держави; мобільний телефон марки марки «LGWireless FM», IMEI: НОМЕР_3 S/N: НОМЕР_4 , з батареєю без картки, мобільний телефон марки «SamsungS 3310», IMEI: НОМЕР_5 S/N: НОМЕР_6 з сімкарткою «Київстар», батареєю чорного кольору ORIGINALS/N: НОМЕР_7 ., жорсткий диск Western Digital, два записники у вигляді блокнотів повернути обвинуваченому ОСОБА_7 , CD-R з написом «Додаток до протоколу обшуку № 5», CD - диски з записами процесуальних дій зберігати в матеріалах даного кримінального провадження, картонну коробку з міжнародним поштовим відправленням R POLTAVA 40 RB 36085792 0 UA, митну декларацію CN 22 знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 14758 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 20 коп.

Вирок може бути оскаржено через Октябрський районний суд м.Полтави до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1