Вирок
Іменем України
Справа № 712/2072/21
Провадження № 1-кп/712/471/21

01 квітня 2021 року м.Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 26.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Павлівка, Канівського району, Черкаської області, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26.01.2021 близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись в місті Черкаси по вул. Гоголя, зі сторони вул. Байди Вишневецького, в напрямку вул. Михайла Грушевського, на перехресті з вул. Святотроїцька, поблизу будинку №219, що по вул. Гоголя проявила неуважність та порушила вимоги:
- п. 2.3.6) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 16.11. Правил дорожнього руху України, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;
- вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», згідно з яким водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8. - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Під час руху ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в місті Черкаси по вул. Гоголя, зі сторони вул. Байди Вишневецького, в напрямку вул. Михайла Грушевського, будучи заздалегідь проінформованим про наближення до нерегульованого перехрестя, що позначене дорожнім знаком 2.1 «Дати порогу» з вул. Святотроїцька, поблизу будинку №219, що по вул. Гоголя, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, не зупинила керований нею автомобіль Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 , а продовжила свій рух на перехрестя, внаслідок чого здійснила зіткнення з мотоциклом Honda RD 02, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі вул. Святотроїцька зі сторони бул. Шевченка, в напрямку вул. Благовісна, тобто справа наліво відносно напрямку руху атомобіля Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/142 від 19.02.2021, отримав тілесні ушкодження: відкритий перелом кісток лівої гомілки, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
Спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СТ/12Е-21 від 22.02.2021, з порушенням водієм автомобіля Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вимог п.16.11. та вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_7 вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала в повному обсязі та пояснила, що 26.01.2021 рухалась на автомобілі Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гоголя, зі сторони вул. Байди Вишневецького, в напрямку вул. Михайла Грушевського. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Святотроїцькою, переконалась у відсутності перешкод для руху, та продовжила рух. На перехресті трапилося зіткнення її автомобіля з мотоциклом Honda під керуванням водія ОСОБА_4 . ОСОБА_7 зазначила, що не побачила мотоцикл, який рухався по вул. Святотроїцькій зі сторони бул. Шевченка; відразу після ДТП було викликано швидку медичну допомогу, поліцію; вона залишалась на місці до закінчення оформлення ДТП. Обвинувачена підтвердила, що внаслідок порушення нею Правил дорожнього руху, її автомобілем було здійснено наїзд на мотоцикліста, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. ОСОБА_7 щиро розкаювалась та просила не позбавляти її права керування транспортними засобами, у зв`язку з необхідністю використання автомобіля для пересування на роботу.
Цивільний позов ОСОБА_7 визнала в повному обсязі, зазначивши, що моральну шкоду, за погодженням з потерпілим, буде виплачувати йому щомісяця частинами.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 .
Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобтопорушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаним винним у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
ОСОБА_7 характеризується позитивно за місцем проживання, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, котра вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку.
З урахуванням особи обвинуваченої, яка проживає в сільській місцевості і має необхідність виїздити на автомобілі у справах за межі місця проживання, зважаючи на прохання потерпілого не позбавляти їїправа керувати транспортними засобами, суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, потерпілим ОСОБА_4 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив: стягнути з ОСОБА_7 на його користь моральну (немайнову) шкоду, завдану в результаті вчинення кримінального правопорушення в розмірі 50000,00 грн; стягнути з ОСОБА_7 витрати за надання правової допомоги адвокатом (процесуальні витрати) в сумі 2500,00 грн.
В обґрунтування позову потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що діями відповідача йому завдано значну моральну шкоду, яка виражається в тому, що він майже став інвалідом. З моменту ДТП і до теперішнього часу лікується, відчуває фізичний біль та страждання; пересувається на милицях, що завдає суттєвих незручностей. Для відновлення здоров`я потрібна тривала реабілітація, строком більше ніж 6 місяців. Потерпілий переживає за стан свого здоров`я, чи зростуться кістки і чи зможе в подальшому повноцінно пересуватись. Вже більше двох місяців позбавлений можливості самостійно працювати та заробляти кошти на проживання. В життя потерпілого настали істотні вимушені зміни, порушились нормальні життєві зв`язки.
Під час судового розгляду справи обвинувачена визнала цивільний позов в повному обсязі та зобов`язувалась відшкодовувати моральну шкоду щомісячно частинами.
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_4 , суд враховує обставини вчинення злочину, ступінь фізичного болю, який відчуває потерпілий внаслідок заподіяних йому травм, біль, страх, страждання як в момент пригоди, так і після пригоди, те, що потерпілий не може в повній мірі відновити свій стан здоров`я. Також, суд бере до уваги порушення звичайного ритму життя потерпілого, ступінь тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень. На підставі викладеного, враховуючи позицію обвинуваченої, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди підлягає стягненню в повному обсязі в сумі 50000,00 грн.
На підтвердження понесення потерпілим витрат на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн до суду надано: квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.04.2021 б/н та детальний опис виконаних робіт згідно Договору про надання правничої допомоги від 25.03.2021.
На підставі викладеного та беручи до уваги ст.124 КПК України, а також враховуючи, що представник потерпілого надавав правову допомогу потерпілому також у статусі цивільного позивача, суд приходить до переконання про стягнення на користь ОСОБА_4 документально підтверджених витрат на правову допомогу в сумі 2500,00 грн.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.
Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи (висновок СТ/12Е-21 від 22.02.2021) у розмірі 4461,86 грн. сплачені обвинуваченою ОСОБА_7 04.03.2021, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 04.03.2021.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 368-370, 374, 394 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Речові докази:
- автомобіль Volkswagen СС Sроrt, д.н.з. НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити за належністю ОСОБА_7 ;
- мотоцикл Honda RD 02, д.н.з. НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити за належністю ОСОБА_8 ;
- лазерний диск «Axent DVD+R», що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1