ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1280/21 Справа № 191/3485/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року було задоволено клопотання засудженого за звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 11 днів.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 раніше засуджений 5 разів. По даній справі засуджений 04 квітня 2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ст. 309 ч. 1, ст.185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку: 22 грудня 2017 року, кінець строку 22 березня 2022 року.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній до Синельниківської ВК-94 прибув 13 червня 2018 року. На теперішній час працевлаштований на дільниці «Мех.Цех» ( був працевлаштований на дільниці «Гумова крихта», «Цибуля», « ІНФОРМАЦІЯ_1 »); за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці отримав чотири заохочення; за час відбування покарання має одне стягнення за порушення режиму утримання (зберігання заборонених предметів); під контролем адміністрації виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; намагається виконувати роботи із самообслуговування; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі та у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт»; соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування, отримує посилки, передачі; вину у скоєному злочині визнає; на профілактичному обліку, як особа схильна до членоушкодження, до самогубства та до скоєння втечі не перебуває.
З урахуванням встановленого суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст. 81 КК України, а саме : умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання підлягає задоволенню.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що висновки суду першої інстанції про можливість умовно-достроково звільнити від відбування покарання засудженого є передчасними, оскільки останній своєю поведінкою не довів виправлення.
Так, прокурор в скарзі зазначає, що відповідно до записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 від 20.12.2018 -«Засуджений не стає на шлях виправлення», від 20.12,2019, - «Засуджений стає на шлях виправлення», від 20.12.2020 - «Засуджений став на шлях виправлення» від 05.03.2021 - «Засуджений довів своє виправлення».
Крім того, в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)» утворено комісію із застосування до засуджених заохочувальних норм закону, яка 30.10.2020 розглядала можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Згідно протоколу засідання комісії №23 від 30.10.2020 відносно засудженого ОСОБА_7 прийнято рішення про відмову у застосування ст. 81 КК України, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Поміж вказаного, суд, на думку прокурора, не врахував особу засудженого ОСОБА_7 який раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти, в тому числі за тяжкі, за час відбування покарання в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» характеризується позитивно, мав 4 заохочення та 1 стягнення, під контролем адміністрації виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, намагається виконувати роботи із самообслуговування, має заборгованість по аліментам у сумі 52725,95 гривень.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Засуджений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 раніше засуджений 5 разів. По даній справі засуджений 04 квітня 2018 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ст. 309 ч. 1, ст.185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку- 22 грудня 2017 року, кінець строку - 22 березня 2022 року.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній до Синельниківської ВК-94 прибув 13 червня 2018 року. На теперішній час працевлаштований на дільниці «Мех.Цех» ( був працевлаштований на дільниці «Гумова крихта», «Цибуля», « ІНФОРМАЦІЯ_1 »); за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці отримав чотири заохочення; за час відбування покарання має одне стягнення за порушення режиму утримання (зберігання заборонених предметів); під контролем адміністрації виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; намагається виконувати роботи із самообслуговування; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі та у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт»; соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом листування, отримує посилки, передачі; вину у скоєному злочині визнає; на профілактичному обліку, як особа схильна до членоушкодження, до самогубства та до скоєння втечі не перебуває.
Водночас, згідно ч. 8 ст. 131 КВК України, адміністрація установи проводить оцінювання поведінки особи, додержання нею правил поведінки, а також дотримання правил трудового розпорядку та приймає вмотивоване рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, заходів заохочення. Прийняте рішення відображається в індивідуальній програмі соціально-виховної роботи (щоденнику індивідуальної роботи із засудженим).
Так, відповідно до записів (результатів оцінювання) у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 від 20 грудня 2018 року вбачається, що засуджений не стає на шлях виправлення», від 20 грудня 2019 року у щоденник внесено запис про те, що засуджений стає на шлях виправлення, від 20 грудня 2020 року - запис «Засуджений став на шлях виправлення» та від 05 березня 2021 року - «Засуджений довів своє виправлення».
Крім того, в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)» було утворено комісію із застосування до засуджених заохочувальних норм закону, яка 30 жовтня 2020 року розглядала можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і згідно протоколу засідання комісії №23 від 30 жовтня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_7 прийнято рішення про відмову у застосування ст. 81 КК України, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Поміж іншого, колегія суддів приймає до уваги те, що засуджений хоча і працевлаштований на підприємстві установи, проте має заборгованість по аліментам у сумі 52725,95 гривень.
Таким чином, із урахуванням даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання і його ставлення до праці у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання, як було прийнято судом першої інстанції до уваги при застосуванні положень ст. 81 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 не довів належним чином свого виправлення та досягнення ним мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, за час відбування призначеного покарання, а тому його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , ще й на такий значний невідбутий термін строком в 1 рік 11 днів (на момент постановлення ухвали судом першої інстанції), є передчасним.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого про застосування до нього положень ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4