СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5981/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Київ
Слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2021 за № 0000156, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У провадження слідчої судді надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2021 за № 0000156, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.
Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 22.06.2021 за № 0000156, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Вишгородської міської ради, зловживаючи владою та своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, з використанням службового становища, всупереч інтересам служби внесли недостовірні відомості до земельно-облікової документації та передали у власність земельні ділянки загальною площею близько 13 га, які фактично являються землями лісового та водного фондів, а також земельні ділянки, які відносяться до охоронних зон навколо об`єктів енергетичної системи.

Так, 27.05.2021 державним реєстратором Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_4 зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0213, площею 0,8485 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою реєстрації права власності на вказану земельну ділянку стали: витяг з Державного земельного кадастру №45469456 від 27.05.2021 та наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 26.05.2021 №10-2338/15-21-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», розроблену ТОВ «Кадастр Ф», керівником якого є ОСОБА_6 . У подальшому, 09.06.2021 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Однак, відповідно до інформації Публічної кадастрової карти, земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0213 відноситься до земель лісового фонду.

Крім того, 28.04.2021 держаним реєстратором Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області ОСОБА_9 зареєстровано за ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:246:6011 площею 2 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою реєстрації права власності на вказану земельну ділянку стали: витяг з Державного земельного кадастру №42827223 від 28.04.2021 та наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.04.2021 №1-1747/15-21-сг «Про надання земельної ділянки у власність». Згідно інформації з Державного земельного кадастру технічну документацію із землеустрою на вказану земельну ділянку розробляло ТОВ «Земкад КС», керівником якого є ОСОБА_6 . У подальшому, 17.05.2021 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , який діяв від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності, посвідченої 14.04.2021 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_13 . При цьому, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку наявне обмеження санітарно-захисна зона навколо об`єкта.

Крім того, в порушення норм Земельного кодексу України службові особи ГУ Держгеокадастру у Київській області, зловживаючи своїм службовим становищем, не зважаючи на наявні обмеження у використанні земельних ділянок передали їх у власність громадян наступні земельні ділянки: земельна ділянка з кадастровим номером :03:017:0003, площею 1,6 га, відчужено для ведення особистого селянського господарства, фактично землі лісового фонду, встановлене обмеження: санітарно-захисна зона навколо об`єкта; земельна ділянка з кадастровим номером :03:017:0002, площею 1,6 га відчужено для ведення особистого селянського господарства, фактично землі лісового фонду, встановлене обмеження: санітарно-захисна зона навколо об`єкта енергетичної системи; земельна ділянка з кадастровим номером :33:006:0153, площею 5,53 га відчужено для ведення особистого селянського господарства, фактично землі водного фонду, а також земельні ділянки з кадастровими номерами :33:026:6001, :33:006:0155, :33:006:0154, :03:263:0005, :03:263:0007, :03:263:0001, :03:263:0002, :03:263:6001.

За нормою ч. 1 ст. 110 Земельного кодексу України, встановлено, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження (ч. 1 ст. 111 Земельного кодексу України).

За нормою ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Аналогічна правова норма закріплена ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі Порядок) визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

За нормою статті 111 Земельного кодексу України обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації.

Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.

При цьому, згідно відповіді Басейного управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України від 16.07.2021 вих.№01-12/896 встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :33:006:0153, :33:006:0154 та :33:006:0155 знаходяться на землях Київського водосховища (р. Дніпро) та в межах нормативної 100 метрової прибережної захисної смуги.

Також встановлено, що поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :33:006:0153 орієнтовно в 20 метрах розташоване заплавне озеро з його 100 метровою прибережною захисною смугою, яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :33:006:0154.

Враховуючи вище викладене, та те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :33:006:0153, :33:006:0154 та :33:006:0155 є об`єктами кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди вказаного кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюють під час кримінального провадження, 20.07.2021 винесено постанову про визнання вказані земельні ділянки речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :33:006:0153 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218), площею 0,5276 га на праві приватної власності належить ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вислухавши доводи прокурора, а також дослідивши клопотання та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання про накладення арешту на майно, матеріали надані захисником, слідча суддя дійшла таких висновків.
Під час судового розгляду встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 22.06.2021 за № 0000156, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Київської обласної прокуратури (а. 6, 7-8, 9-10).
Відповідно до п. 3 постанови начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_15 про визначення групи слідчих, якій здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні та старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих від 15.07.2021 місцем проведення досудового розслідування визначено за відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Київській області, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 2А. Відтак, клопотання подано з дотриманням правил підсудності (а. 6, 7-8).
Клопотання прокурора подано з дотриманням вимог, передбачених ч. 1 та 2 ст. 171 КПК України.
У судовому засіданні встановлено, що постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_16 від 20.07.2021 земельні ділянки з кадастровими номерами :33:006:0153, :33:006:0154 та :33:006:0155 визнані речовими доказами в кримінальному провадженні від 22.06.2021 за № 0000156 (а. 71-74).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :33:006:0153 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218), площею 0,5276 га на праві приватної власності належить ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положеннями ст. 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідча суддя дійшла до переконання про обґрунтованість заявлено клопотання, що відповідає переслідуваним завданням кримінального провадження, а відтак, таким, що клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, на даному етапі здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 22.06.2021 за № 0000156 потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідча суддя на даній стадії лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані слідчій судді матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 133, 170-173, 175, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :33:006:0153 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218), площею 0,5276 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_3 ), шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголосити 09.08.2021 о 10 год. 50 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1