Провадження №11-кп/801/840/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001416 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2021, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Вінницького району, смт. Стрижавка, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз Вінницьким міським судом Вінницької області 01.12.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 13.04.2018 року з невідбутим строком 9 місяців 27 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України строк покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 15 серпня 2020 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України, не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 КК України строк покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з моменту його затримання, а саме з 15 серпня 2020 року.
Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_10 , в режимі відеоконференції обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 близько 22.00 год. 14.08.2020 року, перебуваючи спільно із ОСОБА_9 в м. Вінниці на території Залізничного вокзалу по вул. Привокзальна, 1, біля третьої колії помітили раніше невідомого їм ОСОБА_12 , який в цей час стояв біля перону.
У цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_12 , для чого вони вступили між собою у попередню змову. Реалізуючи цей умисел та попередню змову, діючи з корисливих спонукань, опираючись на дії один одного, попередньо розподіливши ролі, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 попрямували за ОСОБА_12 .
Далі, підійшовши до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 наніс йому удар рукою в потилицю, застосувавши таким чином насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Коли ОСОБА_12 обернувся, ОСОБА_7 наніс йому ще один удар кулаком руки в обличчя, від чого ОСОБА_12 впав та почав голосно кликати допомогу.
Коли ОСОБА_12 лежав на землі, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 забрали у нього з плеча сумку-мессенджер, фірми «ADIDAS» вартість якої згідно висновку експерта КНІСЕ № 6457-6461/20-21 від 21.09.2020 року становить 124,67 гривень, в якій знаходились два залізних дверних ключі, які для потерпілого не представляють матеріальної цінності, дезодорант «Олд Спайс», вартість якого згідно висновку експерта КНІСЕ № 6457-6461/20-21 від 21.09.2020 року встановити не представилось можливим, мобільний телефон ТМ «SAMSUNG J320» із сім-карткою з номером НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта КНІСЕ №6457-6461/20-21 від 21.09.2020 року становить 1207,15 гривень, а також портмоне, вартість якого згідно висновку експерта КНІСЕ №6457-6461/20-21 від 21.09.2020 року становить 125,20 гривень, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 670 грн., банківські картки в кількості 5 штук та муніципальна пластикова картка, які для потерпілого не представляють матеріальної цінності.
При цьому ОСОБА_12 почав відмахуватись ногами від нападників, у відповідь на що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 висловлювались до нього в грубій формі та продовжували наносити йому удари по тулубу, а також зняли з ніг ОСОБА_12 кросівки ТМ «Nike», моделі «Tanjun» вартість яких згідно висновку експерта КНІСЕ №6457-6461/20-21 від 21.09.2020 року становить 1510,00 гривень.
Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_7 разом із викраденим майном залишили місце скоєння злочину. Внаслідок таких їх дій заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_12 та завдано йому матеріальної шкоди на суму 3 637, 02 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що з показів потерпілого та обвинувачених слідує, що ОСОБА_7 лише бив потерпілого після словесного конфлікту з ним та не брав його речі, також у зговорі ОСОБА_7 з ОСОБА_9 не були, оскільки ОСОБА_9 діяв самостійно та сам забрав усі речі у потерпілого.
Також захисник зазначає, що вина ОСОБА_7 ч. 2 ст. 186 КК України належним чином не була доведена, а викрадені кросівки і телефон не були визнані речовими доказами, так як не вилучалися, тому не зрозуміло чи ці речі були викрадені.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подали однакові апеляційні скарги в яких просять змінити вирок суду, призначивши ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 КК України строк покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання, а саме з 15 серпня 2020 року.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування обраного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 2 роки.
Відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
У решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник мотивують тим, що суд при призначені покарання ОСОБА_9 не врахував особу обвинуваченого, відсутність непогашених судимостей в силу ст. 89 КК України, його ставлення до вчиненого ним злочину, позицію потерпілого, який у судовому засіданні вказав, що матір`ю ОСОБА_9 йому було відшкодовано як матеріальну так і моральну шкоду та просив його суворо не карати.
Крім того ОСОБА_9 вину визнав повністю та допомагав у розкритті вказаного злочину, оскільки чітко та послідовно виклав всі обставини справи та саме завдяки чітким та послідовним показам ОСОБА_9 було встановлено вину ОСОБА_7 , який вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав.
Також ОСОБА_9 має хронічні захворювання, позитивно характеризується, має постійне місце проживання в м. Вінниця де проживає разом із матір`ю, яка є непрацездатною особою та має намір, щодо отримання групи інвалідності у зв`язку із численними хворобами в тому числі і ВІЛ-СНІД.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 на ст. 126 КК України, оскільки ОСОБА_7 не викрадав майно та не домовлявся про це з ОСОБА_9 , а лише після сварки з потерпілим побив його, просять врахувати, що ОСОБА_9 несподівано для нього забрав речі потерпілого і залишив місце злочину, також не віднайдені кросівки, а тому невідомо чи вони були, захисник ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_9 також підтримали апеляційну скаргу та просять про пом`якшення покарання ОСОБА_9 , оскільки він визнав вину, відшкодував шкоду, його мати потребує допомоги так є непрацездатною, і сам обвинувачений також хворіє, а тому просять застосувати ст. 75 КК України до призначеного покарання, прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг, оскільки показання ОСОБА_7 суперечать показам потерпілого щодо викрадення у нього майна, а також для кваліфікації дій обвинувачених за попередньою змовою є достатнім факт взаємних, узгоджених дій обвинуваченого, а не лише задовго до вчинення злочину, також обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував викрадення речей у потерпілого, покарання обвинуваченим призначено з урахуванням їх особи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі
вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є
рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи захисника ОСОБА_6 про недоведеність вини ОСОБА_7 поза розумним сумнівом і невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Зокрема, захисник ОСОБА_6 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 наніс удари потерпілому через його агресивну поведінку, не домовлявся з ОСОБА_9 про пограбування та не бачив, як ОСОБА_9 заволодів майном потерпілого на місці злочину і залишив його, лише вдома у ОСОБА_9 побачив сумку, яку потім викинули, а кросівок не бачив.
Проте показання потерпілого ОСОБА_12 та частково показання обвинуваченого ОСОБА_9 спростовують такі показання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зокрема покази потерпілого відповідають фактичним обставинам, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_7 не тільки вдарив його, але й сів на нього, що дозволило забрати у нього сумку і зняти кросівки обвинуваченому ОСОБА_9 , про відсутність кросівок пояснив і свідок ОСОБА_13 , який побачив потерпілого безпосередньо після його побиття і пограбування.
Даних, які би свідчили про неправдивість показів потерпілого ОСОБА_13 не здобуто.
Також обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що саме він зняв кросівки з потерпілого, коли той впав та забрав сумку, яку оглянули разом з ОСОБА_7 .

Апеляційний суд також не погоджується з доводами захисту щодо відсутності кваліфікуючої ознаки попередньої змови у обвинувачених.
Спільна участь у вчиненні злочину передбачає об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену злочинну діяльність усіх співучасників, спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату ОСОБА_7 наніс удари від яких потерпілий упав та якого ОСОБА_7 утримував, що дало можливість обвинуваченому ОСОБА_9 заволодіти сумкою та кросівками потерпілого, тобто обвинувачені діяли разом, роблячи кожний свій внесок у вчинення злочину, і це дає підстави для відповідальності не лише за конкретні дії, вчинені особисто, а й за результат діяльності всіх співучасників.
Також законом передбачена співучасть без попередньої змови, задовго до вчинення злочину, а узгодженість дій на місці вчинення злочину є такими, що вважаються вчиненими за попередньою змовою.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо кваліфікації дій обох обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України і не вбачає підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 126 КК України за наведених захисником ОСОБА_6 підстав.
Суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_9 мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України та врахував всі обставини, що пом`якшують покарання і характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 , і з наведених підстав в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, після погашених судимостей, маючи проблеми зі здоров`ям вчинив злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_9 не став на шлях виправлення й його виправлення без позбавлення волі не є можливим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2021 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4