Справа № 351/875/21
Провадження № 1-кп/351/136/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,-

обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 22.04.2021р. близько 11:30 год. пішов до житлового будинку своєї сестри по АДРЕСА_1 , який відчинив своїм примірником ключів.

Перебуваючи всередині житлового будинку своєї сестри ОСОБА_5 , у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення грошових коштів, які належали останній. Тому, зайшовши до однієї із житлових кімнат, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, скориставшись відсутністю сестри за місцем проживання та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, на меблевій деревяній стінці у керамічному горнятку знайшов заощадження сестри, з яких таємно викрав 100 (сто) євро купюрами по 50 (пятдесять) євро, що по відношенню до гривні України станом на 22.04.2021р. становило 3 369 грн. 86 коп.

Після вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 покинув житловий будинок ОСОБА_5 та господарство в цілому, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 3 369,86 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що проживає разом із сестрою ОСОБА_5 та її сімєю в одному господарстві, проте користується окремим житловим будинком. Так, 22.04.2021р. близько 11:40год., перебуваючи у будинку сестри, вирішив викрасти грошові кошти. Для цього, пройшовши до кімнати, на меблевій стінці у керамічному горнятку знайшов грошові збереження останньої, частину з яких викрав, а саме 100 євро. Дані гроші витратив на власні потреби. Вказав, що жаліє за вчиненим.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має та просила карати його не суворо.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинила обвинувачений ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у вчиненному .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за час проживання в с. Тростянець, громадський порядок не порушував, скарг на його поведінку до Заболотівської селищної ради не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
З врахуванням вищенаведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи наведені пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, щире каяття, думку потерпілої щодо обрання міри покарання обвинуваченому та врахування всіх даних про його особу, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи, які слід стягнути із обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесять) годин громадських робіт.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід Івано-Франківського НДЕКЦ витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням експертиз у розмірі 2 644,22 грн., а саме: за дактилоскопічну експертизу № СЕ-19/109-21/4513-Д від 28.04.2021р. у сумі 1634,50 грн. та за дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/109-21/4517-Д від 13.05.2021р. у сумі 1029,72 грн.
Речові докази:

три сліди пальців рук, слід долоні та три сліди ступень ніг, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1