Справа№751/2479/21
Провадження №1-кс/751/732/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: адвоката ОСОБА_3 , особи, відносно якої застосований екстрадиційний арешт - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігова скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки наявності підстав для звільнення ОСОБА_4 з під варти (в порядку ч. 12 ст. 584 КПК України)

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова зі скаргою звернулася адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про встановлення наявності підстав для звільнення з під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федераці, та зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Вимоги обґрунтовує тим, що громадянина ОСОБА_4 було затримано на території України 05.06.2020, як такого, що перебуває у міжнародному розшуку. У зв`язку з чим до нього застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. 14.07.2020 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше 12 місяців. У подальшому строк тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз до 22 квітня 2021 року. Вважає, що факт наявності запиту від Російської Федерації щодо видачі ОСОБА_7 та проведення щодо нього екстрадиційної перевірки не означає безумовного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже слідчий відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). Вказує, що ОСОБА_4 ніколи не ухилявся від правосуддя у Російській Федерації, з 04.04.2014 він взагалі там не перебував. Проте, матеріали екстрадиційної перевірки не містять відомостей про те, коли ж ОСОБА_4 ймовірно вчинив інкримінований йому злочин. Крім того, постанова про притягнення його в якості обвинуваченого від 08.06.2016 ОСОБА_4 не вручалася. Сам по собі розшук підозрюваного ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Зазначає, що ОСОБА_4 одружений на громадянці РФ ОСОБА_8 , яка офіційно працює в Україні, постійно проживає в м. Києві більше ніж 5 років. ОСОБА_4 має на утриманні шестирічного сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в першому класі Приватного загальноосвітнього навчального закладу «Німецько-українська міжкультурна школа в м. Києві. Тривале розлучення ОСОБА_4 створює стресову ситуацію та сильні душевні хвилювання в усіх членів сім`ї та може вплинути на психологічний стан малолітньої дитини, оскільки він не бачився з батьком вже майже п`ять місяців. Також, 07.08.2020 ОСОБА_4 було подано до Управління ДМС у Чернігівській області заяву про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту та йому видано довідку про звернення за захистом в Україні № 010621 від 07.08.2020, терміном дії до 07.09.2020, але ДМС України було прийнято рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. На даний час вказане рішення оскаржується в окружному адміністративному суді м. Києва. Метою застосування екстрадиційного арешту є запобігання втечі особи, щодо якої розглядається питання про її видачу та забезпечення у подальшому його видачі запитуючій державі. Вважає, що вказана мета може бути досягнута і без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. На даний час є всі умови для відбування ОСОБА_4 домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні адвокат та ОСОБА_4 скаргу підтримали, з підстав, зазначених в ній, просили задовольнити та обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги з підстав вказаних у запереченнях. Вважає, що обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 на цей час не встановлено, рішення про його видачу Офісом Генерального прокурора не прийнято, а підстави для застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення його видачі на запит компетентних органів Російської Федерації відсутні.

Заслухавши учасників кримінального розгляду, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Управління ФСБ Росії по Приморському краю 08.06.2016 винесено постанову про оголошено у міжнародний розшук ОСОБА_4 з метою його видачі, у зв`язку з тим, що останній притягнутий, як обвинувачений, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Постановою Фрунзенського районного суду міста Владивостока від 24.06.2016 у справі № 3/11-88/2016 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Офісом Генерального прокурора 08.07.2020 прокуратурі Чернігівської області доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Інкриміновані ОСОБА_4 діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами.

Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинені злочини не минули.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.07.2020 відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше 12 місяців, тобто не більше 14 липня 2021 року включно.

У подальшому ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.02.2021 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 22 квітня 2021 року.

Рішенням Державної міграційної служби України №32-21 від 02.02.2021 року ОСОБА_4 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що 24.02.2021 року його повідомлено.

Вказане рішення Державної міграційної служби України ОСОБА_4 оскаржує в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Ухвалою суду 02 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно ч.12 ст.584 КПК України за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України, слідчий суддя вправі застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з перебуванням особи в умовах несвободи, лише за наявності обставин, які виключають її втечу та гарантують у подальшому її видачу з врахуванням обставин, визначених ч. 2 ст. 585 КПК України.

Відомості про ухилення ОСОБА_4 від правосуддя у запитуючій стороні підтверджуються постановою судді Фрунзенського районного суду м. Владивосток РФ від 24.06.2016 року та постановами відповідних компетентних органів про оголошення його у федеральний та міжнародний розшук, законність яких, в силу ч. 8 ст. 584 КПК, не підлягають перевірці.

Щодо тяжкості покарання, що загрожує останньому, то згідно вищезгаданого судового рішення, його співучасники, на теперішній час, засуджені і їм призначено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно довідки №240/18 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 має хронічну ішемічну хворобу серця.

Згідно листа філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Чернігівській області від 24.11.2020 року, ОСОБА_4 перебуває під наглядом медичних працівників Чернігівської міської медичної частини. Під час утримання в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» за медичною допомогою звертався лише 23.11.2020, 30.11.2020 та 01.12.2020 у зв`язку з гострою респіраторною вірусною інфекцією. Стан здоров`я задовільний.

Отже, матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування під вартою ОСОБА_4 за його станом здоров`я.

Також, ОСОБА_4 з 24.08.2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , яка працює з листопада 2018 року у ТОВ «Естетік Сенсей». У шлюбі у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, наявні соціальні зв`язки ОСОБА_4 не можна вважати міцними, оскільки крім дружини та сина близьких родичів в Україні він не має. Сім`я проживає в орендованій квартирі, перебуває на території України на підставі посвідки про тимчасове проживання та постійно перетинає державний кордон України. ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_2 ), однак протягом 6 років там не проживає.

Отже відсутність у ОСОБА_4 та членів його родини в Україні на праві власності житла, а не майнових прав на нього, не може бути достатнім та переконливим приводом для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Крім того, стороною захисту будь-яких об`єктивних даних на підтвердження того, що на даний час з`явилися нові обставини, що є підставою для звільнення з-під варти ОСОБА_4 та застосування відносно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу до матеріалів скарги не долучено.

Ураховуючи вищезазначене та беручи до уваги, що обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 на цей час не встановлено, рішення про його видачу Офісом Генерального прокурора не прийнято, а підстави для застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення його видачі на запит компетентних органів Російської Федерації відсутні, у зв`язку з чим, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення зазначеної скарги.

Керуючись статтями 197, 199, 369-372, 376, 584 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо перевірки наявності підстав для звільнення ОСОБА_4 з під варти (в порядку ч. 12 ст. 584 КПК України) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1