Справа № 496/4506/20
Провадження № 1-кс/496/820/21
У Х В А Л А

01 червня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками ч.1 ст. 162 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою і просить скасувати постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками ч.1 ст. 162 КК України та продовжити досудове розслідування.
Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні скарги наполягала з підстав, викладених у скарзі. При цьому пояснила, що досудове розслідування взагалі не проводилося належним чином, всі подані нею заяви та клопотання дізнавачем проігноровані, вказівки прокурора не виконані, свідки не допитані, не оглянуто записи з камер відеоспостереження. Крім того, їй не було надіслано постанову про закриття кримінального провадження. У зв`язку з викладеним вона звернулася до суду зі скаргою.
Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Неявка прокурора у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Згідно з ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 162 КК України передбачена відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України.
Ст. 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, однією із яких є законність.
За ч. 2 ст. 9 КПК України, яка регламентує цю засаду кримінального провадження вбачається, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» (Belousovv. Ukraine) від 07 листопада 2013 року № 4494/07 у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим (дізнавачем) доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
У судовому засіданні встановлено, що 21.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, за № 0000313 за ознаками ч.1 ст. 162 КК України за наступною фабулою: «19.05.2020 року до ЧЧ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді від 18.05.2020 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР за фактом незаконного проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (ЄО №4139)».
11.06.2020 року слідчим СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 за результатами проведення досудового розслідування було винесено постанову про закриття кримінального провадження.
10.11.2020 року прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 винесено постанову про скасування вказаної постанови слідчого, оскільки досудове розслідування проведено не в повному обсязі, усі необхідні слідчі дії не виконані.
Цього ж дня прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування та визначення органу дізнання, якою, зокрема, змінено порядок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 21.05.2020 року та продовжувати його згідно з вимогами глави 25 КПК України у формі дізнання, визначено сектор дізнання Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області органом, якому належить здійснювати досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Однак, 31.12.2020 року начальником СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками ч.1 ст. 162 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Проте, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Так, згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Як вбачається з тексту постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, дізнавачем зазначених вище вимог кримінального процесуального закону під час складання постанови не дотримано, оскільки постанова є невмотивованою та не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Зокрема, у постанові дізнавача не викладені встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження, постанова не містить належного обґрунтування правової оцінки діям осіб, які на думку потерпілої ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення за обставин, викладених останньою в поданій до правоохоронного органу заяві. Крім того, оскаржувана постанова не містить аналізу доводів потерпілої, опису заходів, які вживались для їх перевірки та оцінки встановленим в ході досудового розслідування обставинам.
З матеріалів кримінального провадження № 0000313 вбачається, що дізнавачем в ході розслідування кримінального проступку була допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 , а також відібрані пояснення в порядку ст. 298-1 КПК України у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вжиті заходи щодо отримання інформації про власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0457.
Підсумовуючи зазначене вище, слідчий суддя констатує, що постанова дізнавача не відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Звертає на себе увагу та обставина, що дізнавачем не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, спрямованої на встановлення істини у кримінальному провадженні, зокрема не допитані свідки, не вилучені відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження, хоча такі наявні у потерпілої, а також не було проведено огляд місця події за участі потерпілої ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає, що дізнавачем передчасно прийнято рішення, на підставі неповного дослідження обставин скоєного, тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками ч.1 ст. 162 КК України задовольнити.
Скасувати постанову начальника СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року за ознаками ч.1 ст. 162 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000313 від 21.05.2020 року, за ознаками ч. 1 ст. 162 КК України повернути до СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1