Справа № 157/315/21
Провадження №1-кп/157/90/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 лютого 2021 року за №0000031, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, неодружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у січні 2021 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою підробки посвідчення водія, яке згідно з Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет» на невстановленому досудовим розслідуванням інформаційному ресурсі знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень, після чого зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою узгодив за винагороду у 5000 гривень виготовлення водійського посвідчення на своє ім`я. Усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчень водія, останній надав невстановленій особі персональні анкетні дані про себе та власне фотозображення у електронній формі, які були використані нею для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорій «А», «В», «С», «СІ», «D» серії НОМЕР_1 , виданого 31 жовтня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 сервісним центром НОМЕР_2 (згідно з відомостями у самому документі). У подальшому, ОСОБА_4 отримав у невстановлений досудовим розслідуванням час поштове відправлення, у якому знаходилось підроблене посвідчення серії НОМЕР_1 на його ім`я та залишив у себе для подальшого використання і підтвердження права керувати транспортними засобами. Згідно з висновком судової технічної експертизи документів від 10 лютого 2021 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пособництві невстановленій особі у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право, з метою використання його іншою особою та збуту такого документа, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України.

Він же, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що всупереч п. 16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, не проходив медичного огляду у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не складав теоретичного і практичного іспитів в сервісному центрі МВС, тобто не мав права на отримання посвідчення водія, у січні 2021 року, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», на невстановленому досудовим розслідуванням інформаційному ресурсі знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень та придбав у невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія категорій «А», «В», «С», «СІ», «D», серії НОМЕР_1 , видане 31 жовтня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 , сервісним центром МВС №1241 (згідно з відомостями у самому документі). Так, з січня 2021 року ОСОБА_4 зберігав вказаний підроблений документ, при цьому 2 лютого 2021 року, керуючи автомобілем марки «Опель», моделі «Зафіра», н.з. НОМЕР_3 , по вулиці Гагаріна у м. Камені-Каширському Волинської області, після зупинки працівниками поліції пред`явив дане посвідчення водія на підтвердження права керування вказаним транспортним засобом відповідної категорії. В ході перевірки встановлено, що згідно з ЄДР МВС та регіональної бази даних Волинської області «РІІС» ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 не видавалось. Згідно з висновком судової технічної експертизи документів від 10 лютого 2021 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування 2 березня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому: за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, узгодили обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, та укладену ним за участю захисника угоду про визнання винуватості підтримав, та пояснив, що спроможний виконати передбачене в угоді покарання.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечили.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, їх вчиненням не завдано шкоди правам або інтересам окремих громадян, інтересам юридичних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні кримінальних проступків визнав повністю, має постійне місце проживання.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що він не лише визнає свою провину, а й висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України. Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення належить вважати надання особою органам досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Вищезазначені обставин, які згідно із ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, також відсутні.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Узгоджене сторонами покарання у виді штрафу відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України. Обвинувачений ОСОБА_4 спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що таку угоду належить затвердити, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначивши йому узгоджене в угоді покарання: за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Речові докази: посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , належить знищити, наданий прокурором у судовому засіданні диск - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи у розмірі 980 грн. 70 коп.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 2 березня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Речові докази: посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , знищити; диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1