Ухвала
Іменем України
22 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 310/7834/17

провадження № 51-1990 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження №310/7834/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою вказаного обвинуваченого на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020 року до іншого суду апеляційної інстанції,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 310/7834/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою вказаного обвинуваченого на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020 року до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивовано тим, що у процесі проведення автоматизованого розподілу вказаних матеріалів кримінального провадження було отримано інформацію про неможливість розподілу справи між суддями, оскільки в судовій палаті з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду працює 7 суддів, 2 з них заявили самовідвід у даному кримінальному провадженні, який був задоволений, а 3 з них брали участь у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування, що згідно ч. 1 ст. 76 КПК України виключає їх повторну участь у справі, у зв`язку із чим неможливо утворити склад суду.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у поданні доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 32 КПК Україникримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК Україникримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

З наданих до суду матеріалів провадження вбачається, що до Запорізького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 310/7834/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою вказаного обвинуваченого на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020 року.
Згідно сформованого системою повторного документообігу суду протоколу від 06 квітня 2021 року, розподіл провадження між суддями не відбувся через те, що у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду працює 7 суддів, 2 з них заявили самовідвід у даному кримінальному провадженні, який був задоволений, а 3 з них брали участь у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування, що згідно ч. 1 ст. 76 КПК України виключає їх повторну участь у справі, у зв`язку із чим неможливо утворити склад суду.
Як убачається ізматеріалів провадження, відповідно до рішення загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2021 року було прийнято рішення про відмову у зміні спеціалізації суддів Запорізького апеляційного суду та ліквідації судових палат з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Разом із тим, відповідно до офіційних даних, розміщених на Інтернет-ресурсі «Судова влада України», станом на сьогодні у Запорізькому апеляційному суді фактично працює 18 суддів.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, згідно якого судову діяльність має бути спрямовано на захист прав і свобод від будь-яких посягань, у тому числі шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.
Положеннями ч. 2 ст. 18, ч.ч. 4-6 ст. 26, ч. 5 ст. 128 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дійсно передбачено, що збори суддів можуть визначати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ, а також можуть утворювати судові палати з розгляду окремих категорій справ.
Відповідно до пункту 1 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим Державною судовою адміністрацією України. Для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація.

Визначення спеціалізації суддів у судах апеляційної інстанції має забезпечувати виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу матеріалів провадження, а запроваджена зборами суддів відповідного суду спеціалізація суддів не може бути підставою для відмови в доступі до правосуддя в конкретному суді.
Таким чином, мета цих положень полягає в тому, щоб дати зборам суддів організаційні інструменти для підвищення оперативності та якості відправлення правосуддя шляхом запровадження спеціалізації та формування судових палат з урахуванням наявності достатньої кількості суддів та інших доречних факторів. Проте, ці положення не можуть тлумачитися як право зборів суддів визначити спеціалізацію чи склад палат у такий спосіб, що замість підвищення якості та оперативності здійснення правосуддя в суді це призведе до неможливості розгляду судом певної категорії справ.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя повинен додержуватися присяги, а за змістом ст. 57 цього Закону судді присягають Українському народові, окрім іншого, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді.

Таким чином, за наявної фактичної чисельності суддів, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 може розглянути два судді судової палати з розгляду кримінальних справ і суддя судової палати з розгляду цивільних справ.
Тому колегія суддів Верховного Суду вважає, що Запорізьким апеляційним судом не вичерпано всіх процесуальних можливостей визначення колегії суддів для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020 року , оскільки не вирішено зазначене питання з використанням усіх засобів з організації діяльності та роботи суду.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів кримінального провадження №310/7834/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою вказаного обвинуваченого на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020 року до іншого суду апеляційної інстанції, а тому подання голови апеляційного суду необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження №310/7834/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою вказаного обвинуваченого на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 грудня 2020 року до іншого суду апеляційної інстанції залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3