Справа № 524/945/19
Провадження № 1-кс/524/560/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001925 від 07.06.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001925 від 07.06.2018 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 07.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; вимагання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; незаконного позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому.

У ході досудового розслідування встановлено, що 1) в кінці лютого 2018 року, більш точної дати в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на заволодіння транспортним засобом автомобілем «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним користувачем якого є ОСОБА_12 , та на вимагання грошових коштів у останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 28.02.2018 року близько 15 год. 30 хв. разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, прибули до буд. АДРЕСА_3 , в якому проживає потерпілий та у дворі якого знаходився вказаний автомобіль. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, про спільне незаконне заволодіння транспортним засобом та діючи узгоджено з вказаними особами, розуміючи при цьому, що він не має ані дійсного, ані уявного права на користування автомобілем «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , усвідомлюючи злочинність своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням фізичного насильства, заштовхали потерпілого всупереч його волі на заднє сидіння салону автомобіля «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 та заволоділи ключем від замка запалення автомобіля. Після чого ОСОБА_5 , діючи погоджено з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які в якості пасажирів сіли в салон автомобіля, а ОСОБА_5 діючи узгоджено з іншими учасниками вчинення злочину, сів за кермо автомобіля та розпочав рух. ОСОБА_9 виконуючи отримані від особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, вказівки, згідно раніше розподілених обов`язків, на іншому автомобілі залишив місце вчинення злочину. Тим самим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 з невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним користувачем якого є гр. ОСОБА_12 вартість якої відповідно висновку експерта № 100 від 17.04.2018 року складає 61581 (шістдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна) грн. 45 коп. 2) Крім того, 28.02.2018 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння транспортним засобом автомобілем «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним користувачем якого є ОСОБА_12 , та на вимагання грошових коштів у останнього в сумі 6000 грн., перебуваючи біля буд. № 7 по вул. 1905 року в м. Кременчуці, в якому проживає останній, протиправно, діючи узгоджено, із застосуванням насильства, заштовхали потерпілого всупереч його волі у салон автомобіля «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним користувачем якого він є, тим самим позбавивши його волі. Продовжуючи свій умисел на незаконну передачу потерпілим грошових коштів, примусово проти його волі утримуючи ОСОБА_12 в салоні вказаного автомобіля почали перевозити останнього по території м. Кременчука Полтавської області. В подальшому, продовжуючи примусово утримувати у салоні автомобіля ОСОБА_12 , привезли його приблизно 22 год. 00 хв. до очисних споруд КП «Кременчукводоканал», розташованих поблизу с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району. Після, отримавши внаслідок вимагання від рідних потерпілого ОСОБА_12 кошти в сумі 3000 грн., останнього близько 22 год. 00 хв. привезли до с. Мала Кохнівка, Кременчуцького району, де виштовхали з автомобіля «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 . 3) Крім того, 28.02.2018 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, маючи умисел на незаконну вимогу передачі їм ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 6000 грн. прибули до буд. АДРЕСА_3 , в якому проживає потерпілий. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 діючи погоджено з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, підійшов у дворі вказаного будинку разом з іншими вищезазначеними учасниками вчинення злочину до ОСОБА_12 та із застосуванням насильства заштовхали останнього на заднє сидіння салону автомобіля «БМВ 520і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним користувачем якого є потерпілий, та незаконно заволодівши вказаним автомобілем розпочали на ньому рух. Продовжуючи свій умисел на незаконну вимогу щодо передачі потерпілим грошових коштів та їх отримання, примусово утримуючи ОСОБА_12 в салоні вказаного автомобіля, почали перевозити останнього по території м. Кременчука Полтавської області, після чого приїхавши на пустир, розташований поблизу Авторинку м. Кременчука. На вказаній території ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, як особа, яка керувала вчиненням злочину, з метою примусити ОСОБА_12 до передачі грошових коштів надав вказівку ОСОБА_8 застосувати до потерпілого фізичне насильство. Виконуючи вказівку ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження, ОСОБА_8 почав наносити потерпілому ОСОБА_12 численні удари руками та ногами по обличчю та тулубу з метою зламати супротив потерпілого. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , який діяв погоджено з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи №192 від 05 березня 2018 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, синця нижньої повіки правого ока, синця лівої щоки та синця потиличної ділянки волосистої частини голови, які відносяться до легкого ступеню тяжкості. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 вимушений звернутись у телефонній розмові до своєї сестри ОСОБА_13 з проханням передати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомій особі, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, грошові кошти. На прохання потерпілого ОСОБА_13 повідомила про те, що може передати кошти в сумі лише 3000 грн. В подальшому, 28.02.2018 року близько 19 год. 30 хв. у м. Кременчуці поблизу ТОВ АВМ «Ампер», розташованого по вул. Троїцькій, 8, ОСОБА_13 , виконуючи прохання потерпілого передала ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та невідомою особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, кошти в сумі 3000 грн.

25.04.2018 року ОСОБА_5 в рамках досудового розслідування № 0000200 від 01.03.2018 року направлено рекомендованим листом з описом письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Відповідно до довідки, яка надана начальником ЦВПЗ ПД ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення вручено 30.04.2018 року.

У подальшому матеріали кримінального провадження № 0000200 від 01.03.2018 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виділені в окреме провадження за № 0001719 від 23.05.2018 року.

В подальшому матеріали кримінального провадження № 0001719 від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_5 виділені в окреме провадження за №0001925 від 07.06.2018 року.

30.05.2018 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, матеріали направлені до ВКП Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області для організації розшуку підозрюваного, кримінальне провадження № 0001719 від 23.05.2018 року зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

18.02.2021 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5

19.02.2021 року постановою слідчого відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

19.02.2021 року о 14 год. 30 хв. підозрюваний ОСОБА_5 затриманий на підставі виконання даної ухвали слідчого судді.

19.02.2021 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 особисто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали внесене клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення даного клопотання та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, повідомили про те, що з 2018 року по грудень 2020 року перебував на навчанні в Чехії, про підозру у вчинені будь-якого злочину невідомо, у січні 2021 року звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що проживає у місті Кременчуці, не переховується та бажає надати пояснення та докази разом з адвокатом, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, за який в сукупності законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про застосування тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 повідомив про те, що перебував за кордоном на навчанні у Республіці Чехія, повернувся до України в грудні 2020 року, в січні 2021 року стало відомо про те, що підозрюється у вчиненні злочину, звернувся до правоохоронних органів із заявою, в якій зазначив адресу проживання та номер мобільного телефона, та просив повідомити на яку дату та час він може з`явитись з адвокатом для надання пояснень. Добровільно з`явився до Кременчуцького районного управління поліції, в якому був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання та дослідженими у судовому засіданні.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.
Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.
Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором та слідчим у клопотанні не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Так із змісту клопотання вбачається, що фактично єдиною підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, прокурор вважає той факт, що підозрюваний після вчинення злочину 05.03.2018 року відповідно до довідки з Державної прикордонної служби України перетнув кордон на пункті пропуску в м. Краківець, перебував у розшуку досить тривалий час і відповідно може ухилитися від слідства та суду.
Водночас як встановлено під час розгляду, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 24 квітня 2018 року особисто в 2018 році не вручено. Мається корінець повістки про виклик до Кременчуцького ВП для повідомлення про підозру ОСОБА_5 та його допиту в якості підозрюваного, яке отримала ОСОБА_14 (а.с. 47). Вручення вказаного повідомлення про підозру ОСОБА_5 жодними доказами не підтверджено і в даний час не може бути перевірено, оскільки до матеріалів клопотання не долучено довідку з ЦВПЗ ПД ПАТ «Укрпошти», відповідно до якої повідомлення вручено 30.04.2018 року.
Наведені обставини на думку слідчого судді не виключають можливість тимчасового залишення ОСОБА_5 свого місця проживання, будучи не обізнаним щодо вручення повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину.
В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснював, що він з 2018 року по грудень 2020 року перебував за кордоном на навчанні, будь-яких повідомлень не отримував.

Вказані пояснення підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні залишились неспростованими прокурором.
Згідно з 4. ст. 176 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання, а саме те, що він офіційно не працює, раніше не судимий, є особою молодого віку, проживає з бабою адресою проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується наданим у судовому засіданні актом про проживання від 13.01.2021 року, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду та органу досудового розслідування. Враховуються також вік та стан його здоров`я. Проте зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки такі обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України.
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Зважаючи на зазначені вище обставини, доводи захисту щодо характеризуючих даних особи підозрюваного, міцні соціальні зв`язки у місці фактичного проживання, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 добровільно з`явився до правоохоронних органів, слідчий суддя приходить до висновку за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001925 від 07.06.2018 року, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, , заборонивши йому залишати житло з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

?не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК, ч. 6 ст. 181 КПК України визначити до 17 квітня 2021 року (включно) в межах строку досудового розслідування.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1