Справа № 357/2433/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Біла Церква угоду про визнання винуватості, укладену 17 травня 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_6 (далі Угода про визнання винуватості), у кримінальному провадженні № 0000109, яке внесене до ЄРДР 19 січня 2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року, за ст. 126-1 КК України, до 150 годин громадських робіт,

за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 установив наступне.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, вчиненому за таких обставин.

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, в період часу з 03 серпня 2020 року по 11 січня 2021 року, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, та призвело до психологічних страждань останньої, а саме викликало в неї лабільність емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів.

Так, 03 серпня 2020 року, о 15:28 годині, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_6 , під час якої умисно ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно доньки та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

16 серпня 2020 року, о 22:30 годині, ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_6 , під час якої ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та намагався затіяти бійку, чим вчинив психологічне насильство відносно доньки та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 31 серпня 2020 року близько 17:00 години ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, принижував її честь і гідність та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство відносно доньки та в подальшому ОСОБА_4 було винесено «терміновий заборонний припис» терміном на одну добу.

Також, 11 січня 2021 року ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_6 , під час якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, принижував її честь і гідність, погрожував фізичною розправою та наніс тілесні ушкодження у вигляді синців.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї доньки ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, які супроводжувались змінами в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів. Її нестабільний емоційний стан знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим до неї насильством з боку ОСОБА_4 .

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
Згідно із Угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000109, яке внесене до ЄРДР 19 січня 2021 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Вимоги абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані, а саме згода потерпілою ОСОБА_6 надана.

Суд вважає, що вона містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Погоджене у ній покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, адже визначене в межах санкції ст. 126-1 КК України, адже враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи з інвалідністю, дані про його особу, а саме він раніше судимий, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та дебоші, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, не є людиною з інвалідністю, пенсіонером чи військовослужбовцем строкової служби.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Отже, керуючись ст. 368, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 травня 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000109, яке внесене до ЄРДР 19 січня 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч ст. 126-1 КК України, у виді двісті сорока годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області