Справа № 487/2376/20
Провадження № 1-кс/487/2601/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_4 на постанову від 22.08.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000038,

ВСТАНОВИВ:
12.05.2021 року до слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва надійшла скарга директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_4 на постанову від 22.08.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000038.
У своїй скарзі скаржник посилається на те, що 22.08.2019 слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000038 у зв`язку із відсутністю в діях суддів апеляційного суду Миколаївської області та суддів Центрального районного суду м.Миколаєва складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Вважає, що в порушення ст.9 КПК України, слідчим не прийнято законних і неупереджених процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні. Посилаючись на вищезазначене, просив скасувати дану постанову.
У судове засідання скаржник директор ТОВ ««РосКосметика» ОСОБА_4 не з`явився. Його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні, вимоги , які викладені в скарзі підтримав та просив її задовольнити.
У судове засідання слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві не з`явився. Його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Матеріали кримінального провадження № 0000038, для їх дослідження в судовому засіданні слідчий не надав.
Вислухавши пояснення представника скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.09.2018 року внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 05.04.2018р.(номер кримінального провадження 0000038).
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві від 22.08.2019 року вбачається, що кримінальне провадження № 0000038 ним закрито у зв`язку із відсутністю в діях суддів апеляційного суду Миколаївської області та суддів Центрального районного суду м.Миколаєва складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та у зв`язку із існуванням не скасованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідується.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Проте, чи вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим виконані перевірити в ході судового розгляду скарги ОСОБА_4 слідчому судді не надалось можливим, оскільки матеріалів кримінального провадження слідчим суду не надано, незважаючи на численні запити.
Встановлені слідчим суддею вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 22.08.2019 року року є передчасною, що є підставою для задоволення скарги директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу директора ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_4 на постанову від 22.08.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000038 задовольнити.
Постанову від 22.08.2019 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000038 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1