Справа № 449/1689/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/279/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника начальника Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львіцвської області ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Чемеринці, Перемишлянського району, Львівська області, жительки АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою клопотання захисника ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 272 КК України на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження задоволено.
ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Процесуальні витрати на залучення експертів покладено за рахунок держави.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.
Згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що вона, будучи директором Дунаївської загальноосвітньої школи, і на яку було покладено обов`язок створити здорові та безпечні умови праці у формі справного обладнання та інструментів для виконання робіт з підвищеною небезпекою, не створила таких умов та не заборонила використання для порізки колод саморобної циркулярки. Приблизно о 10 годині 24 листопада 2017 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здійснювали порізку півтораметрових колод на менші для подальшої порубки на дрова на даній саморобній циркулярці. В якийсь момент штанина ОСОБА_13 зачепилася за вал. Намагаючись висмикнути штанину, ОСОБА_13 опустив руку до шківа та отримав травматичну ампутація (виривання) лівого безіменного пальця на рівні середньої третини основної фаланги, яка відповідно до судово-медичної експертизи №38/2019 від 24.06.2019 року є тілесним ушкодженням середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я. Така циркулярка не відповідала вимогам безпеки та ще й не перебувала на балансі Дунаївської загальноосвітньої середньої школи.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити та стягнути процесуальні витрати на проведення експертизи з обвинуваченої ОСОБА_8 .

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про стягнення процесуальних витрат за проведення експертизи з безпеки життєдіяльності з обвинуваченої.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду змінити та задовольнити його клопотання про стягнення з обвинуваченої витрат на правову допомогу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про стягнення з обвинуваченої витрат на правову допомогу потерпілого без належного обґрунтування. Вважає висновок суду про те, що витрати на правову допомогу можуть бути стягнуті з обвинуваченої лише у разі ухвалення обвинувального вироку, необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та не заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, представника потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченої, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 272 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, що в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому не підлягає перевірці судом апеляційної інстанції.
Поряд з цим, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
Як вбачається із матеріалів провадження, прокурор ОСОБА_14 подав клопотання про стягнення із обвинуваченої процесуальних витрат у розмірі 11440 гривень за проведення судової експертизи з безпеки життєдіяльності від 27.02.2019 року.
Крім того, адвокат ОСОБА_15 подав клопотання про стягнення витрат на правову допомогу потерпілого з обвинуваченої у розмірі 16500 гривень.
Суд першої інстанції у задоволенні вказаного клопотання відмовив, з огляду на те, що КПК України передбачена можливість стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на проведення експертизи, а також витрат на правову допомогу. лише у разі ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №

598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.
Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.
Відтак, доводи представника потерпілого та прокурора у апеляційних скаргах є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 02.03.2021 року слід змінити в частині вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційні скарги заступника начальника Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 02.03.2021 року відносно ОСОБА_8 в частині вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат змінити.

Процесуальні витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 у сумі 16500 гривень.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи з безпеки життєдіяльності від 27.02.2019 року у сумі 11440 гривень стягнути з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4