ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/4728/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/555/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24березня 2020 року відносно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку міста Ізюм, Харківської області, українку, громадянку України, з повною загальною середньою освітою, вдову, не працюючу, раніше судиму:
1) 08 грудня 2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 1 статті 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2) 12 грудня 2018 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 12 грудня 2018 року за відбуванням призначеного покарання, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,-
визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України та призначено покаранння
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2020 року по 24 березня 2020 року в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання встановлено рахувати з моменту фактичного взяття під варту з 14 січня 2020 року.
Згідно вироку? 01 листопада 2019 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу власника житла ОСОБА_9 , після спільного вжиття спиртних напоїв побачила на дивані кухні вказаної квартири мобільний телефон марки «Рhilips» модель S890 та будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за чужий рахунок та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з дивана кухні взяла, тим самим таємно викрала мобільний телефон марки «Рhilips», модель S890 вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3810/19 від 15 листопада 2019 року 240,00 грн.
Після чого ОСОБА_8 залишила місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму, що кваліфікується за частиною 2 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Крім того, 01 листопада 2019 роук близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу проникла до квартири АДРЕСА_3 разом з іншою особою, якій ОСОБА_8 не повідомляла про свої дійсні злочинні наміри, де, впевнившись що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, оскільки користувач квартири ОСОБА_9 спав, таємно, з корисливих мотивів та з метою збагачення викрала телевізор марки «Nexon» моделі ТС2188НЕ вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3810/19 від 15 листопада 2019 року 550,00 грн.
ОСОБА_8 залишила місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму, що кваліфікується за частиною 3 статті 185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Крім того, 13 грудня 2019 року у вечірній час доби, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , з дозволу власниці житла ОСОБА_10 , побачила на одній з полиць в кухні вказаної квартири мобільний телефон марки «Samsung» моделі SМ-В105Е, який належав ОСОБА_10 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за чужий рахунок та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла, тим самим таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung», моделі SМ-В105Е вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 48/20 від 09 січня 2020 року 225,00 грн.
Після чого ОСОБА_8 залишила місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму, що кваліфікується за частиною 2 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

Прокурор до початку судового розгляду від апеляційної скарги відмовився.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок, та звільнити обвинувачену від відбування покарання, на підставі положень ст. 75 КК України.
При цьому зазначає, що обвинувачена визнала вину у скоєному, розкаялася, а крадіжки які вона вчиняла є дрібними побутовими крадіжками, а отже вони не є суспільно-небезпечними діяннями.
Крім того обвинувачена має постійне місце проживання, збитки повністю відшкодовані.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апелянт в своїй апеляційній скарзі фактичні обставини справи не оспорює, а лише просить змінити оскаржуваний вирок та пом`якшити призначене покарання.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку в Ізюмському ОМВК не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, про що свідчать: довідки лікарів, Ізюмського ОМВК, характеристика, вимога щодо судимості та її свідчення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину . .
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої встановлено вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_8 як за кожне кримінальне правопорушення так і остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України- є обґрунтованим.
Що стосується апеляційних доводів апелянта стосовно можливості пом`якшення обвинувааченій покарання та застосування положень ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та відомості про особу обвинуваченої, який раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, у обвинуваченої відсутні умови для пом`якшення покарання.

Відсутні підстави і для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки обвинувачена 12.12.2018 року звільнилася з місць позбавлення волі та вже 01.11.2019 року вчинила крадіжку.

Таким чином обвинувачена наполегливо не бажає стати на шлях виправлення, продовжує систематичну злочинну діяльність, більш того вчиняє в тому числі тяжкі злочини.

Вказане свідчить про те, що саме остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з реальним його відбуттям відповідає меті покарання.

Відтак, призначене обвинуваченій остаточне покарання є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24березня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий

Судді