Справа № 159/1668/21
Провадження № 1-кп/159/307/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 23.01.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою професійною освітою, не одруженої, працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачена ОСОБА_4 20 жовтня 2020 року приблизно о півночі, перебуваючи в будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання для викрадення готівкових коштів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну потерпілій банківську платіжну картку AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом, що містить обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
В подальшому 20 жовтня 2020 року приблизно о 01 год 52 хв обвинуваченаОСОБА_4 , діючи з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за допомогою викраденої банківської картки, код до якої знала, зняла в банкоматі АТ «Ощадбанк» по вул.Л.Українки, 42 в м.Ковелі, чим таємно викрала належні потерпілій ОСОБА_5 кошти в сумі 2 000,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 20 жовтня 2020 року приблизно о 02 год 05 хв обвинуваченаОСОБА_4 , діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за допомогою викраденої банківської картки, код до якої знала, зняла трьома операціями поспіль в банкоматі АТ «Приватбанк» по вул.П.Могили, 2 в м.Ковелі, чим повторно таємно викрала належні потерпілій ОСОБА_5 кошти в сумі відповідно 1000 грн., 1000 грн, 500 грн, а всього 2 500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, 23 жовтня 2020 року обвинувачена ОСОБА_4 у вечірню пору, перебуваючи в будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання для викрадення готівкових коштів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належну потерпілій банківську платіжну картку AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом, що містить обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
Того ж дня 23 жовтня 2020 року приблизно о 21 год 11 хв обвинуваченаОСОБА_4 , діючи повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за допомогою викраденої банківської картки, код до якої знала, зняла в банкоматі АТ «Ощадбанк» по вул.Л.Українки, 42 в м.Ковелі, чим повторно таємно викрала належні потерпілій ОСОБА_5 кошти в сумі 5 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої та потерпілої.

Так, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю та пояснила, що багато років знає потерпілу, товаришують, неодноразово разом знімали кошти через банкомати, тому знала коди доступу до карток потерпілої, 20 жовтня 2020 року вони разом з потерпілою відпочивали, домовились про позику коштів, проте через стан сп`яніння вона вирішила самостійно без дозволу потерпілої взяти банківську карту та зняти кошти, скориставшись відсутністю потерпілої, яка заснула, вона витягнула з гаманця, що лежав в кімнаті банківську карту та зняла тієї ж ночі в одному банкоматі 2 000 грн., а в іншому ще 2500 грн. Згодом банківську картку повернула непомітно потерпілій, про зняття коштів не повідомила. Через кілька днів вони знов зустрілись у потерпілої вдома та відпочивали, діючи за тією ж схемою, вона непомітно витягнула карту з гаманця та через банкомат зняла 5000 грн. Карту повернула, а про зняття готівки не повідомила. Кошти мала витратити на власне лікування. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілої, завдану шкоду відшкодувала в повному обсязі, сплативши окрім використаних коштів і відсотки, адже виявилось що це була кредитна карта. На даний час сплатила потерпілій 15 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила зазначені обставини та пояснила, що дійсно неодноразово відпочивала разом з обвинуваченою, про використання її кредитної карти не знала, після отримання повідомлення з банку про необхідність внесення обов`язкового платежу на погашення кредиту звернулась до правоохоронних органів, які і з`ясували хто викрав кошти. Потерпіла підтвердила суду факт відшкодування обвинуваченою збитків в сумі 15 000 грн та засвідчила своє прощення.

Керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які стосуються обставин вчинення кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченої, виду і розміру завданої шкоди.

Обираючи покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, два з яких згідно ст.12 КК України є проступками, а один злочином невеликої тяжкості, кількість епізодів, суму викрадених коштів, конкретні умови вчинення правопорушень, що у сукупності визначають ступінь суспільної небезпечності вчиненого,

- особу винної, яка є особою старшого віку, має онуків, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання,

- обставини, що пом`якшують покарання до яких суд відносить визнання вини та щире каяття, яке виразилось у відшкодуванні завданої шкоди та у критичному ставленні до вчиненого,

та приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає необхідним призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення в межах санкції закону, за яким особа притягується до відповідальності у виді штрафу та позбавлення волі відповідно.

З урахуванням конкретних обставин справи, майнового стану та стану здоров`я обвинуваченої, з огляду на відшкодування завданої шкоди та акт прощення зі сторони потерпілої суд вважає можливим при складанні покарань за правилами ч.1 ст.70 КК України, застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та звільнити обвинувачену від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк та поклавши передбачені ст.76 КК України обов`язки, які будуть слугувати дієвим заходом контролю за поведінкою особи та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,374,375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень,
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят ) гривень

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Речовий доказ: DVD диск залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1