У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2021 Справа №607/1840/21

(провадження № 1-кс/607/760/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі, проведеному в режимі відеоконференції, клопотання ОСОБА_3 , подане адвокатом ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді 02.02.2021р. надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 з матеріалами, подане його представником адвокатом ОСОБА_4 , яке було надіслано 27.01.2021 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта». У вказаному клопотанні просить скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , площею (кв.м.) 126.6, Опис: 1-а кімната 20,0 кв. м., 2-а кімната 18,8 кв. м., житлова площа 38,8 кв.м., кухня окрема площею 22,2 кв. м., їдальня 36,8 кв. м., ванна 9,1 кв. м., коридор 17,3 кв. м., балкон 2,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 . Також просив скасувати заборону відчуження, розпорядження (вчинення реєстраційних дій) та користування такими на вищевказане нерухоме майно. До нього представник додав клопотання про проведення судового засідання за вказаним клопотанням в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2021 року.

Клопотання мотивоване тим, що 30.07.2020 р. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду (справа 607/10776/20), в межах кримінального провадження №0002726 (далі - Ухвала від 30.07.2020р.), було накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , площею (кв. м ): 126.6, Опис: 1-а кімната 20,0 кв. м., 2-а кімната 18,8 кв. м., житлова площа 38,8 кв. м., кухня окрема площею 22,2 кв. м., їдальня 36,8 кв. м., ванна 9,1 кв. м., коридор 17,3 кв. м., балкон 2,4 кв. м. Підставою для застосування арешту стали висновки, що вищевказані об`єкти нерухомого майна є об`єктом кримінального правопорушення, а тому (в т. ч. на думку слідства), з метою збереження речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, знищення чи відчуження, необхідно накласти арешт, оскільки не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Щодо правовідносин, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002726 від 19 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, представник зазначив, що 26.07.2019 року було укладено Договір дарування квартири. Згідно умов Договору дарування квартири, ОСОБА_6 , дарувальник, передав безоплатно у власність (подарував) ОСОБА_3 , обдарований, прийняв у власність належну, дарувальнику, на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_3 , дарунок. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 386. 26.07.2019 року було укладено Договір дарування гаражу. Згідно умов Договору дарування, ОСОБА_6 , дарувальник, передав безоплатно у власність (подарував) ОСОБА_3 , обдарований, прийняв у власність належну, дарувальнику, на праві приватної власності гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за № 389. ОСОБА_6 , вищезазначене нерухове

майно, належало на праві приватної власності. Станом на 12.03.2020 року Договори дарування від 26.07.2020 року не скасовані, право власності належить ОСОБА_3 . На думку представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у розумінні Цивільного кодексу України ОСОБА_3 є добросовісним набувачем. Також зазначає, що з дати внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002726 від 19.09.2019 р. крім поданого клопотання, яке було задоволене Ухвалою від 30.07.2020р. не вчинено жодних дій (в т. ч. не проведено допити, не вручена підозра та не передано до суду обвинувальний акт), однак накладення вищенаведеного арешту призвело до обмеження в реалізації прав ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених у ньому мотивів та просив скасувати арешт.

Прокурор ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, згідно з яким просить розгляд клопотання про скасування арешту майна проводити за його відсутності. У ньому заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки, на його думку, підстави скасування арешту відсутні, крім того, вказав, що на вказане майно 30.07.2020 р. ухвалою Тернопільського апеляційного суду накладено арешт, яке відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом, метою арешту цього майна є збереження вказаних речових доказів, на даний час досудове розслідування триває, а тому передчасне скасування арешту може призвести до незаконного відчуження.

Заслухавши пояснення, розглянувши клопотання, документи, додані до нього, а також під час його розгляду, слідчий суддя приходить до таких висновків:

Слідчим відділом Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002726 від 19.09.2019 року за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, а саме: зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді від 03.07.2020 року Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002726 від 19.09.2019 року.

30.07.2020 р. ухвалою Тернопільського апеляційного суду вищевказану ухвалу скасовано та ухвалено нову, якою клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене з процесуальним керівником ОСОБА_8 про накладення арешту на майно задоволено та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження даним майном. У цій ухвалі колегія суддів Тернопільського апеляційного суду дійшла до висновку про те, що на даній стадії кримінального провадження на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, причетність спірного об`єкту до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З ухвали колегії суддів 30.07.2020 р. Тернопільського апеляційного суду вбачається, що відповідність вказаного майна критеріям щодо речових доказів свідчить постанова слідчого про визнання його речовим доказом, оскільки воно є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, у зв`язку із тим, що з ним вчинялись нотаріальні дії з приводу яких здійснюється досудове розслідування. Крім того, в ухвалі зазначено, що про можливість його відчуження свідчить те , що право власності на вказана майно за короткий період часу неодноразово перереєстровувалось на різних осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , а незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадженн щодо заборони розпорядження та відчуження з боку інших осіб даними об`єктами нерухомого майна може призвести до вчинення незаконної перереєстрації та відчуження, негативно вплине на права потерпілої, яка не зможе безперешкодно користуватись законно придбаним майном у зв`язку з постійним переходом права власності на нього до різних осіб та перешкодить повноти та всебічності розслідування кримінального провадження.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002726 від 19.09.2019 року триває, у рамках цього кримінального провадження ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 30 липня 2020 року накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_4 , Опис: 1-а кімната 20,0 кв. м., 2-а кімната 18,8 кв. м., житлова площа 38,8 кв .м., кухня окрема площею 22,2 кв. м., їдальння 36,8 кв. м., ванна 9,1 кв. м., коридор 17,3 кв. м., балкон 2,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , як на речовий доказ, з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, на думку слідчого судді, відсутні підстави для скасування арешту цього нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , поданого адвокатом ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_5 , що на праві власності належить ОСОБА_3 , та скасування заборони його відчуження, розпорядження (вчинення реєстраційних дій) і користування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 12 лютого 2021 року о 09 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1