Справа № 953/7898/21
н/п 1-кс/953/4209/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на речі та предметі, які були вилучені під час огляду місця події 23.04.2021 за адресою м. Харків вул. Шевченка, 26, а саме: банкноти номіналом 500 грн. в кількості 4 шт., серії ФГ7587365, МБ2830298, ВА1836606, МВ6020150 та банкноти номіналом 200 грн. в кількості 2 шт., серії ПД9165230, ХИ7897362, які вилучені на місці події та які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Місцем зберігання вказаних речей прошу визначити камеру схову ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області.
В ході досудового розслідування встановлено, що 23.04.2021 приблизно о 21:50 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою м. Харків, вул. Шевченка 26, надав працівнику поліції грошові кошти в розмірі 2400 грн. за вирішення питання, щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності.
Згідно рапорту поліцейського УПП в ході патрулювання було виявлено водія ОСОБА_4 , 1983 р.н. з ознаками сп`яніння, який погодився прослідувати на вул. Шевченко, 26 для проходження процедури медичного огляду. Прибувши до вищевказаної адреси ОСОБА_4 надав працівнику поліції грошеву винагороду, яку поклав до карману форменого одягу з метою уникнення покарання за керування автомобілем у стані сп`яніння. Водночас ОСОБА_4 неодноразово був попереджений про протиправність та відповідальність за надання неправомірної вигоди, однак останній не як не відреагував на попередження.
В ході огляду місця події 23.04.2021 за адресою м. Харків вул. Шевченко, 26, виявлені та вилучені грошові кошти в розмірі 2400 грн., купюрами номіналом 500 грн. - 4 шт. та 200 грн. - 2 шт.
Прокурор, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події і належить ОСОБА_4 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Вилучене під час огляду місця події майно, що належить ОСОБА_4 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на речі та предметі, які були вилучені під час огляду місця події 23.04.2021 за адресою м. Харків вул. Шевченка, 26, а саме: банкноти номіналом 500 грн. в кількості 4 шт., серії ФГ7587365, МБ2830298, ВА1836606, МВ6020150 та банкноти номіналом 200 грн. в кількості 2 шт., серії ПД9165230, ХИ7897362, які вилучені на місці події та які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити Харківське районне управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1