Справа № 204/2802/21
Провадження № 1-в/204/449/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 червня 2014 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 339 від 02 квітня 2021 року, зазначено про те, що клінічна картина захворювання характеризується емоційними розладами з дратівливістю, гнітливістю, злобністю на фоні зниженого настрою; формальними розладами мислення у вигляді непослідовності, латентних ознак, зниження критичності, своєрідності суджень, химерності асоціацій, які перешкоджають вірній оцінці свого психічного стану. Намагається зменшити або приховати факти агресивної поведінки в минулому по відношенню до батька на адресу оточуючих (наніс батькові ножове поранення, побив сусіда). Тяжкості скоєного правопорушення не розуміє, надає суспільно небезпечному діянню своєрідне, дивне пояснення (стимулював матір помитися). Не усвідомлює хронічного характеру свого психічного захворювання. Не вбачає необхідності лікування. Таким чином хворий продовжує зумовлювати особливу небезпеку для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 .
В судовому засіданні особа, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні заяви та перевести його на інший режим. Лікуватись йому вже не потрібно.
Адвокат ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_3 .
При вирішенні питання, щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, суд врахував висновок комісії лікарів психіатрів згідно якого, за період з попереднього огляду комісії лікарів-психіатрів залишався напруженим, дратівливим, 20 січня 2021 року після участі у судовому засіданні був злобний, дратівливий, висловлював в грубій формі незадоволення режимними вимогами відділення, заявляв, що вже вилікувався. Стверджував: «я психічно здоровий…. Скільки ще будете тут тримати». Настрій був зниженим. Вкрай неохоче розповідав про неодноразові госпіталізації до психіатричних лікарень, прояви агресії до родичів у минулому, з роздратуванням казав: «та що там було, та нічого такого страшного не було, чого мене було постійно в лікарню класти, я ж здорова людина?». Омани сприйняття заперечував, поведінкою їх не виявляв. Маячних ідей не висловлював. Мислення було різнопланове, нецілеспрямоване, паралогічне. Судження вітіюваті. У відношенні скоєного виправдовував себе, заявляв: «я її декілька разів лише трошки вдарив, бо від неї був неприємний запах, а вона не захотіла митись, потрібно було її якось заставляти митися…залишав її живою на міліцію, може злякалась їх, а від чого ще вона могла вмерти?». Жодних проявів психічного захворювання у себе не вбачав. Заявляв: «здоровий повністю, а якщо щось і було колись, то вже повинно було пройти внаслідок тривалого лікування». Стосовно неодноразових фактів агресії в минулому надавав плутані пояснення, що його постійно провокували, він вчиняв правильно і вже лікувався після цього. Відмову від прийому ліків між госпіталізаціями підтверджував, казав: «навіщо приймати щось мені, здоровій людині».
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява представника закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 червня 2014 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1