Номер провадження: 11-сс/813/363/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021, якою адвокату ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні скарги на постанову слідчого від 09.02.2021 про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову дізнавача-інспектора СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 06.10.2020 про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019, порушеного за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що зміст постанови слідчого містить в собі дані щодо проведення ним слідчих дій в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0004223, в мотивувальній частини постанови наявне посилання на допит слідчим заявника ОСОБА_7 , зроблені запити до Державного реєстру прав на нерухоме майно, проведено судову почеркознавчу експертизу. Аналіз наданих до суду матеріалів свідчить про те, що слідчим постанову про закриття кримінального провадження було винесено з проведенням усіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, а тому вказана постанова скасуванню не підлягає.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

-розгляд скарги заявника відбувся без участі ОСОБА_7 , остання про дату та час судового розгляду не повідомлялась, чим були порушені її право на захист та надання суду своїх доказів;

-у скарзі ОСОБА_7 просила витребувати матеріали всього кримінального провадження, що не було здійснено слідчим суддею, як вбачається із ухвали, оскільки формальний перелік слідчих дій не свідчить про виконання стороною обвинувачення щодо всебічного, повного і об`єктивного розслідування;

-в 11 абз. Мотивувальної частини ухвали слідчий суддя навіть не закінчив речення;

-слідчий суддя, посилаючись на висновок експерта №174-П від 18.06.2020 не надав належної оцінки тим обставинам (з огляду на відсутність всіх матеріалів кримінального провадження), що експерт просив додатково надати документи, а у разі їх не надання буде складено повідомлення про неможливість проведення експертизи. Натомість, експерту документи надані не були, однак він в супереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, все ж провів дослідження;

-всупереч ст. 110 КПК України оскаржувана ухвала не містить належного мотивування, поза увагою слідчого судді залишились доводи ОСОБА_7 , що заперечення підпису від імені її сина в договорі купівлі продажу від 17.07.2017, а не вчинення рукописного напису в ньому, що не з`ясовано дізнавачем, а слідчим суддею не виконані ухвали від 19.02.2020 та 23.04.2020 про тимчасовий доступ до документів.

Посилаючись на викладене, представник скаржника ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову інспектора-дізнавача від 06.10.2020 про закриття кримінального провадження. При цьому представник просить дослідити скаргу від 30.12.2020 із додатками, а також скриншоти «Електронного суду», додані до апеляційної скарги.
Окрім того, в апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_8 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки розгляд провадження здійснено за відсутності ОСОБА_10 та копії ухвали їй не надсилали, а про постановлене рішення вона дізналась з ЄДРСР.

Щодо заяви представник скаржника ОСОБА_8 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 09.02.2021, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_7 не була присутня під час розгляду скарги (а.п. 29). Жодних відомостей про вручення ОСОБА_7 , або її представнику копії оскаржуваного рішення матеріали провадження не містять, з огляду на що, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ним не пропущений та не потребує поновлення.

В судому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 наполягали на вимогах апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 частково підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на постанову дізнавача-інспектора СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 06.10.2020 про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019, порушеного за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України в Суворовському районному суді м. Одеси іншим слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Приписами ч. 1 ст. 372 КПК України передбачено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження; 2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; 3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Аналіз оскаржуваної ухвали показав, що вказане рішення суду вимогам вищенаведеної статті не відповідає з огляду на наступне.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, в п. 53 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., заява №33949/02, ЄСПЛ зазначив, що «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 р., п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 р., п. 45).

Окрім того, ст. 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, яка розкриває одну із найважливіших засад кримінального провадження принцип законності, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В свою чергу, ч. 4 ст. 38 КПК України встановлює, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
З матеріалів провадження вбачається, що за заявою ОСОБА_7 від 11.11.2019 до ЧЧ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, про те, що невстановлена особа підробила договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , внесено відомості до ЄРДР за №0004223 від 12.11.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та проводилось досудове розслідування.
06.10.2020 дізнавачем-іспектором СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за наслідками проведення досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.
Не погоджуючись із заначеним рішенням дізнавача-інспектора представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подана скарга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, , посилаючись на те, що дізнавачем не проведено всі необхідні слідчі дії, не зібрані всі докази (зразки для проведення експертизи та інші витребувані експертом матеріали), не виконані ухвали слідчих суддів, постановлених в рамках даного кримінального провадження про доступ до відповідних матеріалів.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В свою чергу, встановивши під час досудового розслідування кримінального провадження події кримінального правопорушення, слідчий дізнавач, прокурор закриває кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Одночасно, з метою забезпечення права учасників судового розгляду, в даному випадку потерпілого, на постанову про закриття кримінального провадження може бути подана скарга, яка перевіряється слідчим суддею на законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого рішення, за результатами якої, слідчий суддя постановляє ухвалу.

Натомість, зважаючи на матеріали провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції, слідчим суддею не виконані вимоги КПК України щодо перевірки законності прийнятого дізнавачем рішення.
Так, відповідно до журналу судового засідання від 09.02.2021 та мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 09.02.2021 матеріали кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019 слідчим суддею не досліджувались, натомість слідчим суддею рішення про обґрунтованість винесення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження від 06.10.2020 мотивоване самою постановою (копією) та копією висновку експерта №174-П від 18.06.2020, а матеріали кримінального провадження слідчим суддею не досліджувались та в судовому засіданні не перевірялись, з огляду на що, апеляційний суд приходить до висновку, про істотне порушення слідчим суддею вимог КПК України, що вплинуло на прийняте слідчим суддею рішення.
Отже, розгляд слідчим суддею питання щодо законності закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України без витребування матеріалів кримінального провадження та дослідження підстав такого закриття, унеможливило перевірку слідчим суддею законності та обґрунтованості прийнятого дізнавачем рішення та вказує на порушення права на справедливий судовий розгляд.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама ухвала слідчого судді не відповідає вимогам п. 21 ч. 1 ст. 372 КПК України, оскільки в мотивувальній частині ухвали слідчий суддя послався на висновок експерта №174-П від 18.06.2020, однак не мотивував обставин із посиланням на докази щодо врахування зазначеного висновку експерта, та в абз. 11 ухвали від 09.02.2020 взагалі не завершене речення щодо мотивів суду, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, тобто слідчим суддею допущені істотні порушення вимог КПК України, які вплинули на прийняте ним рішення.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Незважаючи на це, слідчий суддя розглянув скаргу представника ОСОБА_8 на постанову дізнавача-інспектора від 06.10.2020 за відсутності скаржника.
Зважаючи на вище викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що слідчим суддею постановлене рішення не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню.

Водночас, апеляційний суд не в змозі задовольнити скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження в повному обсязі, оскільки саме слідчий суддя має перевірити підстави для законності прийнятого дізнавачем, слідчим, прокурором про закриття кримінального провадження, а суд апеляційної інстанції перевірити законність прийнятого судового рішення.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_8 щодо скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, але з призначенням нового розгляду скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на постанову дізнавача від 06.10.2020 про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019 з дотриманням вимог КПК України та дослідженням всіх обставин, які стали підставою для постановлення зазначеного процесуального рішення.

Керуючись статтями 303, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову дізнавача-інспектора СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 06.10.2020 про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019, порушеного за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на постанову дізнавача-інспектора СД Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 06.10.2020 про закриття кримінального провадження №0004223 від 12.11.2019, порушеного за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України в Суворовському районному суді м. Одеси іншим слідчим суддею.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4