ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/591/21 Номер провадження 11-кп/814/815/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, у м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2021 року у кримінальному провадженні №0000459, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відносно обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

продовжено строк тримання під вартою на два місяці - до 27 липня 2021 року включно без визначення розміру застави.

Продовжуючи дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції вказав, що не встановлено об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на момент обрання цього запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 або наявність підстав для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також врахував особу обвинуваченого і тяжкість інкримінованих йому злочинів.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, до апеляційного суду з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 звернувся захисник ОСОБА_7 .

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Стверджує про те, що прокурором, всупереч положенням п.6 ч.1 ст.184 КПК України у своєму клопотанні не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є учасником бойових дій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, доведених прокурором в судовому засіданні, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Так, ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами та за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у тому числі, з конфіскацією майна, майже рік перебував у розшуку та переховувався від органів досудового розслідування та суду, на виклики слідчого та суду не з`являвся, а тому існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання.

Окрім цього, є ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, яким ОСОБА_8 здійснював збут психотропних речовин та які на даний час судом не допитані, а також загроза викриття осіб, які співпрацювали зі слідством.

Також враховуючи те, що обвинувачений не працює та інших джерел доходу, окрім злочинного не має, існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Отже, доводи апелянта щодо відсутності ризиків є безпідставними.
Наведені захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 доводів щодо особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є учасником бойових дій не є такими, які б були здатні відвернути існуючі ризики, отже не слугують підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, на якому наполягає захисник, є неможливим, оскільки він передбачає перебування ОСОБА_8 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 травня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4