ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/486/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд по кримінальному провадженню по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.07.2006 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. ст. 75,76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 19.12.2006 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі; 15.03.2011 р. Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі; -17.07.2014 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.02.2020 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 18.11.2020 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.03.2000 р. Жовтневим районним судом м. Одеси, за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію»; 27.10.2000 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 45 КК України з випробувальним строком на 2 роки та штрафом 680 грн.; 27.06.2002 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.11.2005 року звільнений по відбуттю строку покарання; 13.02.2008 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки; 10.08.2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 18.01.2016 звільнений з Білоцерківської ВК № 35 по відбуттю строку покарання, 15.05.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 09 червня 2019 року приблизно о 16 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до офісу №626 на 6-му поверсі будинку АДРЕСА_3 . Впевнившись, що їх дії непомітні стороннім особам, використовуючи заздалегідь заготовлені інструменти (відмички), відкрили механічний замок вхідної двері офісу №626, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проникли до приміщення зазначеного вище офісу, звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: дерев`яну биту, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить; веб камеру «Logitech» HDProWebcamC910 вартістю 1 500 грн. 00 коп.; веб камеру «Logitech» Portable WebcamC905 вартістю 449 грн. 50 коп.; веб камера «Microsoft» LifeCamCinemaUSBRet 1393 вартістю 700 грн. 00 коп.; сумку білого кольору моделі «Samantha Thavasa», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить; моноблок марки «AppleiMac» з клавіатурою та мишкою марки «Apple», вартістю 23 516 грн. 67 коп.; портативну гру «PocketQuiz», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить; пристрій для медитації «Muze», вартістю 5 596 грн. 00 коп., а всього майна на загальну суму 31 762 грн. 17 коп.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми спільними злочинними діями потерпілій ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 31 762 грн. 17 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що повністю визнає викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним разом з ОСОБА_4 кримінального правопорушення, визнає обсяг винесеного ними майна та не оспорює його вартості. Пояснив, що вони ховалися від дощу у приміщенні, а потім почали шукати вбиральню, піднялися на шостий поверх та пройшли до кінця коридору. Коли він вже виходив з вбиральної кімнати, то побачив ОСОБА_4 , який стояв перед офісом потерпілої. На той момент двері у офіс вже були відчиненими. Як він зрозумів, відчинив двері ОСОБА_4 . За мовчазною згодою вони зайшли всередину офісу на викрали речі, які зазначено у акті. Просив суд прийняти до уваги його визнавальні покази та не карати суворо. Позов потерпілої визнає, однак вважає необґрунтованою суму відшкодування їй шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що визнає викладені в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що коли він стояв біля дверей офісу потерпілої, то він посмикав ручку дверей. Потім відмичкою їх відкрив. Коли до нього підійшов ОСОБА_3 ,то виникла думка викрасти речі. Вони разом зайшли до офісу потерпілої та винесли речі, перелік яких правильно вказаний у обвинувальному акті. Позов визнає, але вважає завеликою суму відшкодування. Просив суд не призначати суворого покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, при цьому судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, зокрема, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є щире каяття , повне визнання своєї вини.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах визначених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, застосувавши при цьому положення ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року. Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким , дані про особу винного, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які його обтяжують.
Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах визначених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року. Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Потерпілою ОСОБА_7 у позові зазначено, що після вчинення даного злочину її відчуття власної безпеки порушене, атмосферу приватності офісу також зруйновано через те, що всі їх особисті речі додатково оглядалися під час проведення слідчих дій після затримання обвинувачених. ЇЇ власні записи були переглянуті, залишені у безладі. Замість звичного розпорядку життя, вона протягом літа втрачала сили та час на захист своїх законних прав та інтересів. Також її день народження, який припадає на літо запам`ятався їй нервовим та напруженим.
У додаткових поясненнях потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що вона тривалий час відчуває психологічний дискомфорт у зв`язку із скоєним обвинуваченими злочином, що разом із її слабким станом здоров`я завдає їй невиправної моральної шкоди.
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_7 діями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, які зазнала потерпіла та вказані судом вище, ступінь вини обвинувачених, наслідки від дій обвинувачених. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів розумності і справедливості та вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи те, що суд призначає ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, з метою недопущення ухилення обвинувачених від відбування покарання, суд вважає правильним до набрання вироком законної сили залишити їм запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376 КПК України суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 14.09.2020р., зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.08.2018 року по 07.11.2018 року та з 09.06.2019 року по 06.08.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяці
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 січня 2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09.06.2019 року по 14.06.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Речові докази: два диски з копією запису затримання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 09.06.2019 року зберігати при матеріалах кримінального провадження; майно, яке згідно ухвали суду від 02.08.2019 року вирішено передати під розписку потерпілій ОСОБА_7 для відповідального зберігання залишити у власності останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: