Справа № 727/1547/21
Провадження № 1-кс/727/487/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється слідчим управлінням ГУ ДФС у Чернівецькій області.
Вважає, що арешт на транспортний засіб накладено необґрунтовано, в ухвалі про арешт майна відсутні будь-які посилання на фактичні дані які б свідчили, що транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як речовий доказ та фактично був знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Також відсутні будь-які дані які б свідчили про незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.
Тому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.12.2020 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просив задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши доводи учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
26.12.2020 року під час огляду місця події виявлені автомобіль марки ««Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_1 та тридцять картонних коробок з блоками сигарет марки «Regina» без марок акцизного податку були тимчасово вилучені.
Вищевказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3 , однак перебував у користуванні ОСОБА_7 .
Згідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постанови слідчого від 27.12.2020 року автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_1 та тридцять картонних коробок з блоками сигарет марки «Regina» без марок акцизного податку визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31.12.2020 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та на тридцять картонних коробок з блоками сигарет марки «Regina» без марок акцизного податку накладено арешт.
Згідно зі ст.98, п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що на даний час існує сукупність доказів, які дають підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення саме за допомогою транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Крім цього, даний транспортний засіб фактично перебував у володінні ОСОБА_7 , а не у його власниці - ОСОБА_3 . Така обставина підтверджує, що не застосування слідчим суддею заборони користування таким майном могло призвести до приховування, зникнення, втрати, знищення чи перетворення речового доказу.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги з`ясовані обставини, а також те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна спрямований на забезпечення досягнення мети і завдань кримінального провадження, в тому числі і захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, приходжу до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника арештованого майна, і таке втручання задовольнило вимогу законності та не було свавільним, а відтак дотримано забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, тому арешт накладено обґрунтовано.
Посилання заявниці на те, що ОСОБА_7 немає ніякого відношення до вчиненого кримінального правопорушення, як на підставу скасування арешту майна, є помилковим, тому що суперечить змісту ч. 2 п. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно якої арешт майна накладений з метою забезпечення збереження речових доказів може бути застосований до майна будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заявницею не доведено, що арешт на транспортний засіб був накладений необґрунтовано приходжу до висновку, що в клопотанні про скасування арешту слід відмовити.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 26, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала до оскарження не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1