Справа № 947/400/21
Провадження № 1-кп/947/484/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
представників ОМР з прав дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в місті Одесі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002581 від 16.10.2020 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, українки, громадянки України, навчається у ЗОШ № 84, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 15.10.2020, приблизно 15:20, годині обвинувачена ОСОБА_9 , знаходячись в магазині "Sinsay" ДП"ЛПП" за адресою: м. Одеса, пр.-т Небесної Сотні, 2-А а саме перебувала в торгівельній залі магазину де розглядала продукцію магазину, та в неї раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадання чужого майна. Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_9 визначила предметом свого злочинного посягання наступні предмети: бюстгальтер бежевого кольору вартістю 119 грн., ціпка із кулоном у вигляді зірки вартістю 32 грн., бюстгальтер червоного кольору вартістю 159 гривень 20 копійок, набір прикрас із п`яти пар сережок вартістю 96 гривень, та визначила їх предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , будучи впевнена, що за нею ніхто не спостерігає, та її дії носять таємний характер, таємно викрала бюстгальтер бежевого кольору вартістю 119 грн., ціпка із кулоном у вигляді зірки вартістю 32 грн., набір прикрас із п`яти пар сережок вартістю 96 гривень, загальною вартістю 247 гривень, який належить ДП "ЛПП" (магазин Sinsay) та поклала їх до своєї сумки та таємно викрала бюстгальтер червоного кольору вартістю 159 гривень 20 копійок, вдягнувши його на себе, під час перебування в примірочній магазину. Після цього, ОСОБА_9 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримала фактичну можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням ДП "ЛПП" (магазину Sinsay) спричинено матеріальний збиток на загальну суму 406,20 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна - (крадіжка).

Окрім цього 15.10.2020, приблизно 16:10 годині, ОСОБА_9 , знаходячись в магазині "Остін" ТОВ "ОСТІН" за адресою: м. Одеса, пр.-т Небесної Сотні, 2-А а саме, перебувала в торгівельній залі вищевказаного магазину, та розглядала продукцію магазину, де в неї повторно виник злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна. Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_9 обрала комплект жіночої білизни, який складається з трусів білого, бежевого та чорного кольорів розміру "S" вартістю 374,17 грн. та комплект жіночої білизни, який складається з трусів білого, синього та зеленого кольорів розміру "М" вартістю 374,16 грн. та визначила їх предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинній намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , будучи впевнена, що за нею ніхто не спостерігає, та ії дії носять таємний характер, повторно таємно викрала комплект жіночої білизни, який складається з трусів білого, бежевого та чорного кольорів розміру "S" вартістю 374,17 грн. та комплект жіночої білизни, який складається з трусів білого, синього та зеленого кольорів розміру "М" вартістю 374,17 грн., загальною вартістю 748,33 гривень, який належить ТОВ "ОСТІН" (магазин Остін), та поклала вищевказані речі до своєї сумки.

Однак, ОСОБА_9 не довела до кінця свої умисні протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна до кінця, з причин, що не залежали від її волі, так як із викраденим майном була зупинена співробітниками магазину "Остін" на виході з вищевказаного магазину.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, та пояснила, що вона дійсно 15.10.2020 року знаходячись в магазині "Sinsay" за адресою: м. Одеса, пр.-т Небесної Сотні, 2-А, взяла бюстгальтер, який в примірочній магазину вдягнула на себе, та взяла ще бюстгальтер, ціпку з кулоном у вигляді зірки, набір прикрас із п`яти пар сережок та поклала їх до своєї сумки, і покинула приміщення магазину не розрахувавшись за їх вартість. Крім того, 15.10.2020 року знаходячись в магазині «Остін» викрала шість жіночих трусів, та поклала їх до своєї сумки, та намагалася покинути приміщення магазину не розрахувавшись за вартість товару, але була зупинена співробітниками магазину. У скоєному щиро кається та просила її суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_9 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_9 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_9 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії наступним чином.
-за ч.1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна - (крадіжка);

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкція ч.1 статті 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Санкція ч.2 ст.15 ч.2 статті 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
У п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5зазначено, що при призначенні покарання судам слід мати на увазі, що згідно зіст.99 КК України штраф застосовується лише до тих неповнолітніх, які мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернено стягнення. З урахуванням цього суди повинні досліджувати докази що до наявності у неповнолітнього достатнього для сплати штраф у доходу, коштів або майна та наводити у вироку відповідні мотиви прийняття того рішення.
У п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання судам слід мати на увазі, що виправні роботи відповідно до ч.2 ст.100 КК України призначаються неповнолітнім у віці від 16 до 18 років,які мають постійну чи тимчасову роботу, на строк від двох місяців до одного року за місцем роботи. Суд у вироку визначає розмір відрахувань у дохід держави із заробітку неповнолітнього засудженого в межах 5-10%.
Згідно ч.1 ст.100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх.
На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт є неможливим, так як неповнолітня обвинувачена ОСОБА_9 офіційно не працевлаштована, та не має самостійного доходу.
Згідно до ч.2 ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України, а також ст. 103 КК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_9 на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не досягла 18 річного віку, і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітньої.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення злочину неповнолітньою, відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченої ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , що вона раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, скоїла злочини будучи неповнолітньою,позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, розуміє серйозність вчиненого, має бажання виправлення, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебувала та не перебуває, висновок пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_9 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Таким чином, враховуючи обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі передбачене, із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 з застосуванням ст. 75,104 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Питання щодо вирішення долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експертів відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, ст. 75,98,100,104,103 КК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ст.100 КК України у вигляді тридцяти годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_9 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Речові докази: вважати повернутими за належністю потерпілим.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1