Справа № 953/3241/21
н/п 1-кс/953/1662/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2021 на адресу суду надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на мобільний телефон iPhone 7 black 32 Gb IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передавши його на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , роз`яснивши останній положення ст. 388 КК України.
Прокурор зазначає, що 18.02.2021, невстановлена особа, перебуваючи в приміщення Харківської ЗОШ №100, за адресою: м. Харків, вул. Лісопарківська, 8, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону, що належить ОСОБА_4 .
19.02.2021 старшим дізнавачем сектору дізнання Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події, під час якого, присутній під час огляду неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав мобільний телефон марки «iPhone 7» чорного кольору, який знаходиться в полімерному чохлі чорного кольору. Телефон у вимкненому стані у зв`язку із чим встановити серійний номер, а також ІМЕІ телефону не виявилось можливим. Присутній під час огляду неповнолітній ОСОБА_6 пояснив, що зазначений мобільний телефон йому не належить та він його взяв 18.0.2021, перебуваючи у спортивній залі Харківської ЗОШ №100, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Лісопарківська, 8. Після огляду мобільний телефон, добровільно виданий ОСОБА_6 , поміщено до спеціалізованого експертного пакету №0001670 та вилучено.
22.02.2021 старшим дізнавачем сектору дізнання Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 проведено огляд речей за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , а саме мобільного телефону, який 19.02.2021 добровільно видав неповнолітній ОСОБА_6 . Під час огляду, при включенні мобільного телефону, неповнолітнім свідком ОСОБА_7 розблоковано зазначений мобільний телефон. При перегляді даних телефону встановлено, що інформація телефону повністю співпадає із інформацією, зазначеній на пакувальному коробку, наданому для долучення до матеріалів кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 , а саме серійний номер: НОМЕР_2 ; ІМЕІ: НОМЕР_1 .
Прокурор, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального проступку, а також враховуючи, що вилучений мобільний телефон iPhone 7 black 32 Gb IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , має бути використане у кримінальному провадженні в якості речового доказу, тому просить накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 .
В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 в Харківській області ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлялась належним чином. 25.02.2021 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без участі прокурора, клопотання просить задовольнити, а також рапорт дізнавача СД Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про повідомлення власника майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна.
19.02.2021 в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено мобільний телефон телефон марки «iPhone 7» чорного кольору, який знаходиться в полімерному чохлі чорного кольору.
Клопотання про арешт майна подано до суду 24.02.2021.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно доч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено,що вище вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 19.02.2021 мобільний телефон, який зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику використання вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 19.02.2021 мобільний телефон iPhone 7 black 32 Gb IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати мобільний телефон iPhone 7 black 32 Gb IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , роз`яснивши останній положення ст. 388 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1