КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року, у підготовчому судовому засіданні, задоволено заяву сторони захисту (захисника ОСОБА_4 ) про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_5 та відведено її від участі у розгляді кримінального провадження №0002574 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, (на період відсутності доступу до роботи з документами з грифом «ДСК» з позначкою « ОСОБА_10 »).

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , вважаючи ухвалу суду незаконною та необгрунтованою, а також такою, що не ґрунтується на вимогах закону через те, що судом постановлено ухвалу, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами (відвід секретаря судового засідання на певний час), неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви сторони захисту (захисника ОСОБА_4 ) про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_5 відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, оскільки судом прийнято рішення, яке не передбачене Кримінальним _________________________________________________________

Справа №11-кп/824/3066/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Категорія: ст. 79 КПК України Доповідач ОСОБА_1
процесуальним кодексом України, норми якого, регулюючи інститут відводу у кримінальному провадженні, зокрема, підстави, порядок вирішення та наслідки відводу, не визначають таку процесуальну категорію, як «тимчасовий відвід», що суперечила б самій правовій природі та суті відводу, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви сторони захисту (захисника ОСОБА_4 ) про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження №0002574 відмовити.

При цьому апелянти, кожен з них, вважають, що постановлене рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку, обґрунтовуючи таке право на оскарження аналізом норм Конституції України та Кримінального процесуального закону, а також висновками Верховного Суду, зокрема, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа №237/1459/17), де вказано, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України, що може бути застосовано і до даного випадку, і тому оскаржувана ухвала може бути розглянута апеляційним судом, у відповідності до положень ст. 7 КПК України.

Перевіривши апеляційні скарги на відповідність вимогам закону, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно відмовити, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, частина друга наведеної норми закону регламентує, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення відповідних судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Отже, відповідно до положень ст. 392 КПК України, рішення про відвід секретарю судового засідання ОСОБА_5 , прийняте під час судового провадження, окремому оскарженню не підлягає, про що зазначено й в ухвалі судді, а заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене в ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, прокурорами у кримінальному провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано апеляційні скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, а тому, згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за їх апеляційними скаргами слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року, якою, у підготовчому судовому засіданні, задоволено заяву сторони захисту (захисника ОСОБА_4 ) про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_5 та відведено її від участі у розгляді кримінального провадження №0002574 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 262, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, (на період відсутності доступу до роботи з документами з грифом «ДСК» з позначкою « ОСОБА_10 »).

Копію ухвали з апеляційними скаргами та усіма доданими до них матеріалами невідкладно надіслати особам, які подали апеляційні скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на підставі ч. 6 ст. 399 КПК України.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1