ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/270/21 Справа № 705/6658/16-к Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданнсекретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0001337 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2021 року про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.04.2021 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали кримінального провадження № 0001337 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

16.02.2021 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора задоволено, та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.04.2021 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати, та змінити колегію суддів місцевого суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення місцевим судом його права на захист, оскільки йому не було вручено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Вказує, що він не може самостійно пересуватися, та потребує медичної допомоги, яку в умовах СІЗО неможливо надати. Зазначає про довготривале його перебування під вартою і відсутність ризиків, вказаних прокурором.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження № 0001337 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.04.2021 включно.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не має міцних соціальних зав`язків, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, мав не зняту та не погашену в законному порядку судимість, йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення з підвищеною суспільною небезпекою.
Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апелянтом також не надано належних та допустимих доказів щодо неможливості його тримання під вартою за станом здоров`я, у зв`язку з чим його доводи в цій частині є неспроможними.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 вказував, що йому вручалося клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, та пояснив, що йому незрозуміло, чому апелянт стверджує, що він не отримував клопотання.

Апеляційний суд не наділений повноваженнями змінювати склад колегії суддів місцевого суду, як про це просить апелянт в своїй апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.04.2021 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді