Справа № 487/4489/21
Провадження № 1-кс/487/3580/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 30.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 30.06.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, звернувся 01.07.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході проведення огляду території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , електричний мідний кабель КРШС 1х95 загальною довжиною 20 метрів.

Слідчий у судове засідання не прибув, до початку розгляду клопотання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 30.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Нагляд за додержанням законів на досудовому розслідуванні у формі процесуального керівництва забезпечується групою прокурорів Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України.

Попередньо встановлено, що у власності, на обліку та балансі військової частини НОМЕР_2 знаходяться силові електричні мідні кабелі КРШС 1х95 загальною довжиною 60 метрів, які використовуються для дизельних електростанцій 5Е96А, які у свою чергу забезпечують боєздатність військової техніки на стартовій позиції військової частини НОМЕР_2 , яка несе цілодобове чергування на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 матрос ОСОБА_4 , неодноразово чергуючи у якості патрульного на стартовій позиції військової частини НОМЕР_2 на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , достеменно знав, що у бетонному підземному приміщенні на вказаній території знаходяться на зберіганні силові електричні мідні кабелі КРШС 1х95 загальною довжиною 60 метрів, діючи з прямим умислом, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок держави, у період з 22 год. 50 хв. 26.06.2021 по 00 год. 30 хв. 27.06.2021 викрав в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, інше військове майно, а саме 3 (три) електричні мідні кабелі КРШС 1х95 загальною довжиною 60 метрів (по 20 метрів кожен), які у подальшому 27.06.2021 здав до пункту прийому металу в Одеській обл. отримавши за це грошові кошти у сумі 6 500 грн.

30.06.2021 о 14 год. 55 хв., з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 233, 234, 236, 237 КПК України, старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 проведено огляд території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено протокол огляду.

В ході огляду 30.06.2021 вилучено електричний мідний кабель КРШС 1х95 загальною довжиною 20 метрів, оскільки останній має значення для кримінального провадження, маючи аналогічні властивості викраденим кабелям та стане у пригоді для проведення судової товарознавчої експертизи з метою визначення реальної вартості викрадених 3-х електричних мідних кабелів КРШС 1х95 загальною довжиною 60 метрів (по 20 метрів кожен), що допоможе встановити завдані державі збитки в особі військової частини НОМЕР_2 .

Ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Електричний мідний кабель КРШС 1х95 загальною довжиною 20 метрів, що перебуває у власності, знаходиться на обліку та балансі військової частини НОМЕР_2 , який розташований на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний речовим доказом у зазначеному вище кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , електричний мідний кабель КРШС 1х95 загальною довжиною 20 метрів.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1