У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , є особою, яка не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб до 01.05.2021 р. включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2020 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить нормам Конституції України та процесуальним нормам.
Зазначає, що запобіжний захід обирався підозрюваному ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, але та стадія процесу закінчилася і почалася інша, тепер процесуальний статус у ОСОБА_5 обвинувачений, і тому логічним є виклад правової норми в ч. 3 ст. 315 КПК України, що обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні можуть тільки обиратися, змінюватися чи скасовуватися заходи забезпечення, в тому числі запобіжний захід.
Вважає, що клопотання прокурора не відповідало ч. 3 ст. 315 КПК України, а тому не підлягало розгляду.
Відмічає, що всі ризики, викладені в клопотанні, є припущеннями.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В проваджені Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002760, відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2020 р. підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.11.2020 р. включно, з можливістю внесення застави в розмірі 168 160 грн.
Ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.10.2020 р., 30.11.2020 р., 25.01.2021 р. строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжувався.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання мотивоване тяжкістю злочину, у скоєнні якого він обвинувачується, та відсутністю підстав, передбачених кримінальним процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та встановлених слідчим суддею при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, до затримання офіційно не працював, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має двох неповнолітніх дітей, обізнаний про місце проживання свідків даного кримінального правопорушення, відповідно до довідки УІАП ГУНП в Миколаївській області від 20.10.2020 р., має повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які перебувають на розгляді інших судів, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не перестали існувати, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, а тому є обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002760, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, постановлено ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, до затримання офіційно не працював, обізнаний про місце проживання свідків даного кримінального правопорушення, має декілька повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які перебувають на розгляді інших судів. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
Враховуючи наведене, твердження апелянта стосовно відсутності зазначених ризиків є безпідставними.
З урахуванням тяжкості злочину та наявністю ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки незастосування запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, апеляційний суд встановив, що судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
З огляду на це, посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконною та необґрунтованою з наведених в апеляційній скарзі підстав, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3