Справа № 182/4166/21
Провадження № 1-кп/0182/928/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 за № 0002934 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який працює маляром штукатуром на «СТ Комплекс» в м. Дніпро, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_2 13.11.2019 року приблизно о 10-50 год., знаходився біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на земля під деревом побачив медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до позначки 1,4 мл. з рідиною коричневого кольору. Оглянувши зміст шприці ОСОБА_2 зрозумів, що у даному шприці знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Після чого, у ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Так ОСОБА_2 в той же день та час, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незнане придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи незаконно умисно, поклав в ліву кишеню куртки вищевказаний медичний шприц з рідиною, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований.

Таким чином, ОСОБА_2 , шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав для особистого вживання, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опі ацетильований, який в подальшому почав незаконно зберігати при собі до моменту вилучення співробітниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

13.11.2019 року о 11-00 год., на території дитячого майданчику розташованого поблизу буд. № 298Б по вул. херсонській в м. Нікополь, Дніпропетровської області, ОСОБА_2 був зупинений працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Після чого, ОСОБА_2 того ж дня в період часу з 11-43 год. по 11-47 год. з лівої кишені куртки добровільно надав для огляду та вилучення слідчому СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до риски 1,4 мл., яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/4661 від 23.12.2019 масою 1,3857 г., відноситься до особливо небезпечного засобу, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на висушену речовину становить 0,0418 г., який ОСОБА_2 , незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту до моменту вилучення слідчим Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Зазначені дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Ухвалою суду від 01.07.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 за № 0002934 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
В направленому обвинувальному акті прокурором ОСОБА_3 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі (а.п.10-11). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування від 13.11.2019 року ( а.п. 1-4); рапорту від 13.11.2019 року ( а.п. 10); протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2019 року ( а.п. 11); протколу огляду місця події від 13.11.2019 року ( а.п. 14); висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/4661 від 23.12.2019 року ( а.п. 27-29).
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, працює маляром-штукатуром на «СТ Комплекс» в м. Дніпро, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 46), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває ( а.п. 45), в силу ст. 89 КК України не судимий ( а.п. 47).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), з врахуванням вимог ч.3 ст.5 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Саме таке покарання, на думку суду, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене кримінальне правопорушення, але й буде запобігати вчиненню обвинуваченим нових злочинів, внесе корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність, позбавить можливості вчиняти нові злочини і буде необхідним для попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.
Санкція ч.1 ст. 309 КК України в редакції зазначеного закону передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Тому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Тим чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не застосувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта по судовій експертизі наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4661 від 23.12.2019 року в сумі 1256 грн. 08 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 124 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення не застосовувалися.
Речові докази :
- медичний шприц наповнений опієм ацетильований масою 0,7851 г.,, який поміщено до спец. пакету №1355788, який переданий на зберігання до камери схову Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( квитанція №004498) знищити.
Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати на залучення експерта по судовій експертизі наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4661 від 23.12.2019 року в сумі 1256 ( одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання копії цього вироку.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1