ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/413/21 Справа № 184/281/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000051 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, останній раз:
- Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.05.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 03.07.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання.
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_10
підозрюваного ОСОБА_7
в режимі відеоконференції:
захисника ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено та застосовано стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою місця проживання до 15 квітня 2021 року включно та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеним є зазначений у клопотанні ризик, передбачений п. п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, з огляду на встановлені фактичні обставини злочину і особу підозрюваного ОСОБА_7 , обґрунтовано зазначено про те, що останній може продовжити вчиняти злочини. Разом з тим слідчому судді належними доказами у судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не доведено та не підтверджено належними та об`єктивними даними, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні.
При цьому, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного та характер вчинених ним злочинів, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати те, що останній самостійно з`явився до суду для участі у розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, особисті обставини його життя, а саме те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітніх дітей 2015 та 2017 року народження.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважав, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний може впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховуватись від суду. Зазначає, що слідчим суддею залишені поза увагою характеристика підозрюваного з місця проживання, де він характеризується як хитрий, продуманий у своїх діях чоловік, який дбає лише про свої корисні цілі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 може продовжити вчиняти злочини. Зазначене, на думку прокурора, свідчить про те, що запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде недостатньо для забезпечення запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також, на думку прокурора, слідчий суддя не надав належної правової оцінки тяжкості пред`явленої ОСОБА_7 підозри та суворості можливого покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисники та підозрюваний заперечували проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просили суд залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту тривалістю шістдесят днів, тобто до 15 квітня 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час апеляційного перегляду оскарженого судового рішення встановлено, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги процесуального закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання та позицією підозрюваного, який не оскаржує висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри.
Перевіряючи клопотання слідчого, ухвалу слідчого судді та доводи апеляційної скарги щодо наявності відповідних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність деяких з цих ризиків.
В клопотанні про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Так, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду спростовується тим, що ОСОБА_7 , має стійки соціальні зв`язки, постійне місце мешкання та реєстрації, має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 самостійно з`являвся за усіма викликами до слідчого, не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та самостійно з`явився до суду для розгляду клопотання щодо обрання йому запобіжного заходу та до апеляційного суду, що, беззаперечно, вказує на відсутність належних доказів, для підтвердження зазначеного ризику.
Ризик того, що ОСОБА_7 має можливість в подальшому незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні на даний час не підтверджений, також з огляду на ту обставину, що матеріали клопотання не містять будь-яких доказів цьому.
Відтак, доводи прокурора, щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.
В той же час, апеляційний суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
До такого висновку прийшов слідчий суддя та з ними погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з того, що ОСОБА_7 є особою раніше засудженою за вчинення аналогічних злочинів, предметом яких є власність, та, маючи не зняту та не погашену, у встановленому законом порядку, судимість, вчинив нові злочини, що свідчить про те, що останній, потенційно, може продовжити вчиняти злочини, а тому зазначений ризик є наявним та актуальним на даний час.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції не доведено обставини, передбачені ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року п. 80 рішення, неодноразово наголошував, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування, застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде цілком достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених на нього обов`язків.
В той же час, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тривалістю в шістдесят днів, саме до 15 квітня 2021 року є передчасним і таким, що не відповідає положенням кримінального процесуального закону, з огляду на таке.
За змістом ст. 196 КПК України строк запобіжного заходу може діяти в межах строку досудового розслідування.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Як видно з матеріалів справи повідомлення про підозру ОСОБА_7 здійснене 11 лютого 2021 року. Таким чином, строк досудового розслідування закінчується 11 квітня 2021 року.
Отже, встановивши строк дії ухвали (заходу забезпечення) до 15 квітня 2021 року, слідчий суддя визначив кінцеву дату дії запобіжного заходу поза межами досудового розслідування, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону і в даному випадку підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, вказане порушення може бути виправлене апеляційним судом, виключно шляхом скасування ухвали слідчого судді та постановленням нової ухвали в порядку, визначеному п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 181, 194, 405, 407, 408, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 відмовити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11 квітня 2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4