УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000150 від 11.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що співробітниками Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області 04.02.2020 отримано інформацію щодо групи осіб, які на території м. Одеси та Одеської області займаються виготовленням, придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.
За результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено ряд осіб, які займаються незаконним збутом наркотичного засобу «метадон» на території міста Одеси, Одеської області та міста Миколаєва. В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює контроль за діяльністю даної групи осіб, чітко розподіляючи ролі між її учасниками та здійснює силову підтримку їх злочинної діяльності, так як має стійкі зв`язки з особами у кримінальному середовищі, які впливають на криміногенну обстановку на території міста Одеси та Одеської області. Крім того встановлено, що учасники даної групи підтримують тісний зв`язок з ОСОБА_5 , регулярно зустрічаються, з метою обговорення злочинних дій, направлених на збут наркотичного засобу «метадон». Також встановлено, що ОСОБА_5 мешкає разом з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснює постійне супроводження свого батька ОСОБА_5 під час зустрічей, спрямованих на збут наркотичного засобу «метадон». Крім того, ОСОБА_6 займається збутом наркотичного засобу «метадон» шляхом розкладення «закладок».
Згідно отриманих слідством доказів та відповідно до інформації отриманої УБН в Одеській області ДБН НП України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування 19.07.2021 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Вказані банківські картки, мобільні телефони та сім-карти з номерами, могли використовуватись ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для злочинних дій, спрямованих на збут наркотичного засобу метадону, оскільки існують факти, які підтверджують їх протиправну діяльність. В ході досудового розслідування необхідно підтвердити факт використання вказаними особами вилучених речей в ході обшуку, з метою збуту наркотичних засобів, для чого необхідний час на проведення оперативних (розшукових) заходів. Крім того, необхідно оглянути вилучені мобільні телефони, з метою виявлення інформації, яка міститься в них, для підтвердження факту збуту наркотичного засобу або виявлення іншої інформації, яка має значення для даного кримінального провадження.
Приймаючи до уваги, що вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, мають суттєве значення по справжньому кримінальному провадженню, з метою їх схоронності необхідно накласти арешт, відповідно до норм КПК України.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без її участі.

Від власника майна ОСОБА_6 надійшла заява, відповідно до якої, останній зазначив, що він є власником вилученого майна, заперечує проти накладення арешту на вилучене майно та просить повернути, оскільки вилучений мобільний телефон є єдиним засобом заробітку.

Власник майна ОСОБА_5 про дату та час розгляду клопотання про арешт майна був повідомлений, в судове засідання не з`явився.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до вчинення кримінальних правопорушень мають відношення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює контроль за діяльністю даної групи осіб, чітко розподіляючи ролі між її учасниками та здійснює силову підтримку їх злочинної діяльності, так як має стійкі зв`язки з особами у кримінальному середовищі, які впливають на криміногенну обстановку на території міста Одеси та Одеської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснює постійне супроводження ОСОБА_5 під час зустрічей, спрямованих на збут наркотичного засобу «метадон».

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 19.07.2021 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені тримачі для сім-картки, мобільні телефони, клаптики бумаги, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб, причетних до їх вчинення.

Грошові кошти, які містяться на вилучених банківських картках, можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом, зокрема, отримані від збуту сильнодіючих лікарських засобів без спеціального дозволу.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 20.07.2021 року, відповідно до якої вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000150 від 11.02.2020 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000150 від 11.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.07.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: сім-карту мобільного оператора «лайфселл»; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , які запаковано до сейф-пакету НПУ № INZ2065038; тримач для сім-картки «водафон» за номером НОМЕР_2 ; тримач для сім-картки «лайфселл» за номером НОМЕР_3 ; тримач для сім-картки «лайфселл» за номером НОМЕР_4 ; банківську картку «ощадбанк» № НОМЕР_5 ; банківську картку «приват банк» № НОМЕР_6 ; банківську картку «А банк» № НОМЕР_7 ; клаптик бумаги з рукописним надписом « НОМЕР_8 »; клаптик бумагам з прикріпленим чеком ТОВ «Споживчий центр» на ім`я ОСОБА_6 , на іншій стороні бумаги наявний рукописний надпис; тримач для сім-картки «водафон» за номером НОМЕР_9 ; тримач для сім-картки «лайфселл» за номером НОМЕР_10 , які запаковано в сейф-пакет НПУ № INZ2065038; мобільний телефон марки Nomi IMEI 1: НОМЕР_11 , IMEI 2: НОМЕР_12 , з сім-картою НОМЕР_13 ; мобільний телефон марки «IPhone XR в корпусі червоного кольору з чохлом синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 , з сім-картою НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung IMEI: НОМЕР_16 , з сім-картою НОМЕР_17 , які запаковано в сейф-пакет НПУ № FPS5009981, із забороною на відчуження, розпорядження та користування.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1