ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1978/21 (1-кс/953/1124/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/340/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000182 від 05.02.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2021 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000182 від 05.02.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно ухвали застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 05.04.2021 року, без визначення застави.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Застосувати щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце мешкання у період 0 22:00год. По 07:00 год. наступної доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на те, що доказів на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України стороною обвинувачення не надано та відповідними доказами не підтверджено. Зазначає, що слідчим суддею не враховані надані захисником доводи щодо характеризуючих відомостей про особу підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, які підтверджуються тим, що ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання, має доньку ОСОБА_11 , 2013 року народження; на протязі тривалого часу офіційного працевлаштований, а саме працює лікарем стоматологом. Крім того, ОСОБА_8 проживає разом із батьком, 1965 р.н., який є інвалідом 2 групи і потребує постійного догляду. Крім того зазначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , не визначивши розмір застави, прямо порушила вимоги ч.3 ст. 183 КПК України. Стверджує, що злочин у якому він підозрюється, не відноситься до злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування, не спричинив загибель людини, не є злочином, передбаченим ст. ст. 255-255-3 КК України та не відноситься до особи тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримав вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 ,а також прокурора, який заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ДТП СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000182 від 05 лютого 2021 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
05.02.2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.02.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
06.02.2021 року слідчий ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на тяжкість кримінального правопорушення, та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а також відомості стосовно особи підозрюваного, який скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, слідчий вважав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків у цьому кримінальному провадженні. На цей час допитані в якості свідків, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вже відомі підозрюваному, що не виключає можливості ОСОБА_8 схилити вказаних свідків до зміни раніше наданих показів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме відомостями, що містяться у: протоколі огляду місця ДТП від 05.02.2021; протоколі затримання водія ОСОБА_8 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 ; довідці МКЛШНМД № 32/683 від 05.02.2021 щодо тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_14 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_12 впізнала водія ОСОБА_8 , як чоловіка який керував автомобілем «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_1 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнав водія ОСОБА_8 , як чоловіка який керував автомобілем «AUDI Q5», р.н. НОМЕР_1 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди; протоколі про адміністративне правопорушення №02860 від 04.02.2021 складеним відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також відомості про особу підозрюваного і разом з цим те, що інкриміноване кримінальне правопорушення, згідно підозри, скоєно ОСОБА_8 проти безпеки руху та експлуатації транспорту, з грубим порушенням ПДР, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження, слідчий вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурором, слідчим та судом першої інстанції враховано відомості про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований. Крім того враховано, що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких повідомлено підозру у тяжкому кримінальному правопорушенні, вчиненому проти безпеки руху та експлуатації транспорту, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження. За таких обставин, достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та пред`явленою йому підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 286 КК України. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 1, 3ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним злочину, передбаченогоч.2 ст. 286 КК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу підозрюваного, який скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, та наявні докази, про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі не визначати розмір застави.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що він скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок грубого порушення правил дорожнього руху та безпідставного ігнорування Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем, що спричинило ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема здоров`я населення, що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора та підозрюваного, який судовому засіданні визнав себе винуватим згідно підозри, дослідження решти матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 злочину, передбаченогоч.2 ст. 286 КК України.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».
Також колегія суддів вважає слушними висновки суду про те, що слідчим та прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п. п. 1,3 ч. І ст. 177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються відомостями кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого рішення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Доводи апеляційної скарги щодо того, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, має доньку ОСОБА_11 , 2013 року народження; на протязі тривалого часу офіційного працевлаштований, проживає разом із батьком, 1965 р.н., який є інвалідом 2 групи і потребує постійного догляду - не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Доводи захисника щодо незастосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст.177-178, п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, обґрунтовано у своїй ухвалі дійшов висновку щодо неможливості визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило ОСОБА_14 тяжкі тілесні ушкодження.
Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_7 було долучено до матеріалів провадження фотокопію розписки представника потерпілого ОСОБА_15 про те, що він отримав на лікування сина від батька підозрюваного ОСОБА_16 30 000грн. та фотокопію заяви, в якій представник потерпілого ОСОБА_15 просив змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на лікування його сина ОСОБА_17 необхідні грошові кошти, які ОСОБА_8 може збирати та відшкодовувати будучи на свободі.
Колегія суддів, не ставлячи під сумнів факт часткового відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, не може прийняти їх до уваги, оскільки вказані обставини не були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання слідчого та слідчим суддею зазначеному не надавалась оцінка.
Крім того, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції проводить апеляційний перегляд лише в межах поданої апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 з тримання під вартою та інший більш м`який запобіжний захід.
При цьому, в подальшому підозрюваний ОСОБА_8 або його захисник не позбавлені права звернутися до суду першої інстанції з відповідним клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 201 КПК України.
З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді