ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1063/21

Провадження № 1-кп/486/126/2021

19 серпня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 09.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У 2020 році, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, діючи умисно із корисливих спонукань, не маючи відповідної ліцензії на здійснення валютних операцій від Національного Банку України, що передбачено ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про валюту і валютні операції», усвідомлюючи, що займається протиправною діяльністю та діючи із прямим умислом, направленим на отримання грошової винагороди за надання послуг з вводу/виводу електронних коштів, діючи в порушення вимог п.9.3 ст.9, п.п. 15.1, 15.4. ст.15 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1.3 Положення «Про електронні гроші в Україні», що затвердженого Постановою Правління Національного банку України №481 від 04.11.2010, обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану з використанням електронних грошей платіжних систем «Яндекс.Деньги», « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надання послуг з вводу/виводу електронних грошей (українська гривня, долар США, російський рубль) за допомогою вказаних платіжних систем, використовуючи з цією метою створений та адміністрований ним Інтернет сайт під доменним іменем ІНФОРМАЦІЯ_3

Так, 25.02.2021 в період часу з 14.40 до 18.00, ОСОБА_6 , діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі оперативної закупки, знаходячись в службовому кабінеті адміністративної будівлі ВПК в Миколаївській області ДКП НПУ за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-ша Воєнна, 2Б за допомогою ноутбуку із доступом до мережі Інтернет, знайшов створений та адміністрований ОСОБА_4 сайт під доменним іменем ІНФОРМАЦІЯ_3 із пропозицією обміну безготівкових коштів в українській гривні та поповнення електронного гаманця в електронній платіжній системі «Яндекс.Деньги» електронними грошима випущеними ТОВ «ПС Яндекс.Гроші», використання яких в Україні заборонено, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21.06.2018 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію указом Президента України від 21.06.2018 №176/2018.

Далі, ОСОБА_6 вказав у відповідній електронній формі Інтернет сайту https://raketa24.net/ дані особистого банківського рахунку ПАТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_1 та номер «Яндекс» гаманця НОМЕР_2 . Після заповнення вказаних реквізитів, на сайті створеному та адміністрованому ОСОБА_4 було активовано заявку на поповнення вказаного електронного гаманця електронними коштами у російських рублях в обмін на безготівкові кошти у гривні. В подальшому, з вищевказаного карткового рахунку ОСОБА_6 автоматично було проведено списання грошових коштів в сумі 1000 грн. системою електронного списання коштів Інтернет-еквайрінгу інтегрованою до вищевказаного сайту. Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих мотивів, незаконно використав електронні гроші платіжної системи «Яндекс.Деньги» випущені ТОВ «ПС Яндекс.Гроші», попередньо накопичені ним в особистому електронному гаманці, здійснив поповнення «Яндекс» гаманця НОМЕР_2 , номер якого на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 вказав ОСОБА_6 на суму 2044,52 російських рублів.

Крім того, 14.04.2021 в період часу з 08.01 по 09.30, ОСОБА_6 діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у формі оперативної закупки, знаходячись в службовому кабінеті адміністративної будівлі ВПК в Миколаївській області ДКП НПУ за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-ша Воєнна, 2Б за допомогою ноутбуку із доступом до мережі Інтернет, знайшов створений та адміністрований ОСОБА_4 сайт під доменним іменем ІНФОРМАЦІЯ_3 із пропозицією обміну безготівкових коштів в українській гривні та поповнення електронного гаманця в електронній платіжній системі «Яндекс.Деньги» електронними грошима випущеними ТОВ «ПС Яндекс.Гроші», використання яких в Україні заборонено, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21.06.2018 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію указом Президента України від 21.06.2018 №176/2018.

Далі, ОСОБА_6 вказав у відповідній електронній формі Інтернет сайту https://raketa24.net/ дані особистого банківського рахунку ПАТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_1 та номер «Яндекс» гаманця НОМЕР_2 . Після заповнення вказаних реквізитів, на сайті створеному та адміністрованому ОСОБА_4 було активовано заявку на поповнення вказаного електронного гаманця електронними коштами у російських рублях в обмін на безготівкові кошти| у гривні. В подальшому, з вищевказаного карткового рахунку ОСОБА_6 , автоматично було проведено списання грошових коштів в сумі 20 000 грн. системою електронного списання коштів Інтернет-еквайрінгу інтегрованою до вищевказаного сайту. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, із корисливих мотивів, незаконно використав електронні гроші платіжної системи «Яндекс.Деньги» випущені ТОВ «ПС Яндекс.Гроші», попередньо накопичені ОСОБА_4 в особистому електронному гаманці, здійснив поповнення «Яндекс» гаманця НОМЕР_2 , номер якого на сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 вказав ОСОБА_6 на суму 41 666,66 російських рублів.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 200 КК України, як неправомірне використання електронних грошей.

29.06.2021 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_8 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст. 200 КК України. Підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст. 200 КК України у вигляді штрафу у розмірі 4000 (чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, прокурор ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Частина 3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно п.1) ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Разом з тим, ч.4 ст. 469 КПК України також визначає, що угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди на укладення угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватими, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів (ч.1 ст. 200 КК України).

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

За угодою про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного Законом про кримінальну відповідальність за вчинення нетяжкого злочину.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, наполягав на її затвердженні та погодився на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67, 289 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 200 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та за вимогами п.1) ч.4 ст. 469 КПК України передбачено можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, щодо нетяжких злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному 09.07.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197, укладену 29.06.2021 року між прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим (на час укладення угоди підозрюваним) ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 200 КК України та призначити узгоджене угодою покарання у виді чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 коп..

Речові докази:

- диск CD-R 700 МВ за вих. 3954-ВБ; диск MFP643YC20012858 2; диск № 11т/38/115-2020; диск № 26т/38/115-2021; диск № 25т/38/115-2021, диск № 12т/38/115-2020, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000197,

- мобільний телефон «iPhone» ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; ноутбук «MacBook Pro 13-inch» серійний номер CO2D46NDML7H, банківські картки: 9 шт. АТ КБ «ПриватБанк», 2 шт., АТ «ПУМБ» та 1 шт. «Монобанк», повернути за належністю.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1