Справа № 757/4620/21-к Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1767/2021 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
представника заявника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 , діючи в інтересах заявника ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (в подальшому - ЄРДР) за заявою про кримінальне правопорушення від 19.01.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року скаргу адвоката ОСОБА_8 залишено без задоволення. В обґрунтування мотивів ухваленого рішення слідчий суддя вказав на те, що заява ОСОБА_9 від 19.01.2021 року не містила жодних відомостей та фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим не могла вважатися заявою про кримінальне правопорушення у розумінні положень ст.214 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу у якій указав на її незаконність та необґрунтованість. Відтворивши зміст заяви про кримінальне правопорушення від 19.01.2021 року, яка на переконання апелянта містить відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.344 КК України у діях військовослужбовців Управління державної охорони, а також відповідає іншим законодавчо встановленим вимогам, вважав протиправною бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора пов`язану із невиконанням імперативних вимог ст.214 КПК України. Просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

У доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 звернув увагу на допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, такі порушення проявилися у безпідставному посиланні слідчого судді на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року, оскільки правовий висновок наведений у цій постанові сформований у рамках адміністративного судочинства. Крім цього, апелянт вважав хибним тлумачення слідчим суддею положень ст.214 КПК України, які не відносять питання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення до дискреційних повноважень слідчого / прокурора. Необґрунтованими на думку апелянта є також і доводи слідчого судді про відсутність у заяві ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення жодних відомостей та фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення. На переконання апелянта, викладені у заяві ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення факти, підтверджуються долученими до неї доказами.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

представника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи і просив скаргу задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення;

перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частиною першою ст. 214 КПК України передбачений імперативний обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у випадку надходження заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що відомості до ЄРДР вносяться не по усякій заяві чи повідомленні, а саме по заяві чи повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить поняття «заява про вчинене кримінальне правопорушення» та перелік ознак, які дають підстави для віднесення певної заяви до заяви про вчинене кримінальне правопорушення. На думку колегії суддів указані обставини можливо встановити із змісту ч.5 ст. 214 КПК України якою передбачений перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що заявою про вчинене кримінальне правопорушення є письмове звернення до особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР, про вчинене діяння, яке підпадає під ознаки однієї чи декількох статей (частин статей) Особливої частини КК України із викладенням у цьому зверненні обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення та дають можливість особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, здійснити попередню правову кваліфікацію цього діяння із зазначенням статті (статей, частини статті, статей) Особливої частини КК України. Зміст указаної вище норми закону указує на те, що для внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення достатньо подання заяви яка формально відповідає зазначеним вище критеріям. При цьому законом не передбачено можливості оцінки на етапі внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення обґрунтованості викладених у заяві обставин, підтвердження викладених у заяві фактів, вимагання доказів на підтвердження викладених у заяві обставин тощо. Указані обставини можуть бути підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст. 284 КПК України після проведення досудового розслідування у необхідному об`ємі.

Цих вимог слідчим суддею у ході розгляду скарги адвоката ОСОБА_8 дотримано не було, заява ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення із належною повнотою досліджена не була. Аналіз форми та змісту заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення дає підстави стверджувати те, що вона адресована особі уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, містить викладення обставин, які на думку ОСОБА_9 , указують на вчинення кримінального правопорушення, а також містить посилання на правову кваліфікацію цього кримінального правопорушення. Зазначене дає підстави стверджувати про те, що зазначена вище заява ОСОБА_9 є заявою про кримінальне правопорушення, подача якої передбачала необхідність вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України у строк, передбачений цією нормою закону, тобто внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР протягом 24 годин після подачі цієї заяви. Не внесення таких відомостей до ЄРДР указує на допущену прокурором бездіяльність, яка може оскаржуватись в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Про хибність правової позиції прокурора про можливість оцінки обставин, викладених у заяві про вчинене кримінальне правопорушення на етапі внесення відомостей про це кримінальне правопорушення до ЄРДР з точки зору підтвердження чи не підтвердження факту вчинення злочину свідчить і зміст листа на ім`я ОСОБА_9 за підписом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора від 22.02.2021 року № 11/6/2-11557-21. Не дивлячись на те, що заява про вчинене кримінальне правопорушення подавалась у порядку ст. 214 КПК України, про що прямо було указано у цій заяві, а саме заява містила усі необхідні дані, які давали підстави віднесення її заме до заяви про кримінальне правопорушення, прокурором вона була розглянута як звернення щодо неправомірних дій та можливого вчинення кримінальних правопорушень, що за своєю правової природою є відмінним від заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Не дивлячись на вимоги ст. 214 КПК України, які не передбачають оцінки викладених у заяві про вчинене кримінальне правопорушення обставин на етапі внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, прокурором без проведення жодної перевірки були зроблені висновки про правомірність дій військовослужбовців УДО та відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Наведене є підтвердженням допущеної прокурором бездіяльності, яка проявилась у невнесенні відомостей до ЄРДР по заяві про вчинене кримінальне правопорушення.

Неврахування цих обставин призвело до ухвалення слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 , в інтересах заявника ОСОБА_9 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що не ґрунтується на вимогах закону та ухвалене із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. За наявності цих порушень закону ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. Оскільки матеріали справи містять достатню кількість доказів, які указують на обґрунтованість скарги ОСОБА_8 , в інтересах заявника ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за необхідне постановити за цією скаргою нову ухвалу про її задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 , в інтересах заявника ОСОБА_9 , на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 19.01.2021 року задовольнити.
Постановити нову ухвалу. Скаргу ОСОБА_8 , в інтересах заявника ОСОБА_9 задовольнити. Зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_9 від 19.01.2021 року про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями Управління державної охорони України за вказівкою начальника 1 відділу 6 Служби Департаменту охорони об`єктів Управління державної охорони України підполковника ОСОБА_10 з використанням ним свого службового становища, незаконного впливу на ОСОБА_9 як Голову Конституційного Суду України, з метою перешкодити виконанню ним своїх службових обов`язків на цій посаді, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.344 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

___________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4