ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/549/21 Номер провадження 11-кп/814/726/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника особи, інтересів
якого стосується вирок ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000010, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 11.03.2021 між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого машиністом автомобільного крану ТОВ «Транс-СТО», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки;

- за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За вироком суду, ОСОБА_7 протягом травня 2018 року червня 2019 року вчинив кримінальні правопорушення, що передбачені ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

У вироку встановлено, що у травні 2018 року головний інженер служби експлуатації Полтавського відділення технологічного транспорту та спеціальної техніки Філії Бурове управління «Укрбургаз» акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування») ОСОБА_11 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), будучи досконало обізнаний щодо діючих порядків приймання-передачі та списання дизельного пального, яке виділяється для потреб технологічного транспорту і спецтехніки ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», з метою вчинення привласнення чужого майна дизельного палива АТ «Укргазвидобування», будучи згідно п. 1 ч. 1 ст. 134 КзПП України матеріально-відповідальною особою, з якою 01.09.2016 року було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, створив організовану групу у складі працівників ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», до якої залучив водіїв паливозаправників ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження). Надалі, у грудні 2018 року ОСОБА_11 залучив до складуПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_14 , а у березні 2019 року ОСОБА_15 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження).

Протягом травня 2018 року - червня 2019 року, водії паливозаправників ОСОБА_7 та ОСОБА_13 (з грудня 2018 року ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), будучи згідно п. 2 ч. 1 ст. 134 КзПП України матеріально-відповідальними особами, діючи за вказівкою головного інженера служби експлуатації ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_11 (в обов`язки якого входить виділення пального для заправки техніки), отримуючи пальне для заправки техніки, вносили завідомо неправдиві відомості (у т.ч. підписи від імені водіїв технологічного транспорту та спецтехніки ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування») до офіційних документів (відомості на відпуск нафтопродуктів (форма №16-НП) та звіти водіїв) щодо проведення заправок технологічного транспорту і спецтехніки без фактичного виїзду паливозаправників до місць роботи техніки.

Привласнене таким чином дизельне пальне АТ «Укргазвидобування» транспортувалося водіями паливозаправників ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також ОСОБА_15 до пунктів скупки та зберігання ПММ, де реалізовувалися за готівку. Грошові кошти, отримані від реалізації пального, розподілялися між учасниками протиправної схеми.

У частині випадків протиправної діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 залучали до приховування обставин привласнення дизельного пального АТ «Укргазвидобування» водіїв технологічного транспорту та спецтехніки ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», які не були обізнані про діяльність організованої групи, домовляючись з ними про відповідну винагороду за вчинення останніми протиправних дій по складанню завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують факти, що мають юридичне значення та використанню вказаних завідомо підроблених документів. Зокрема, водії технологічного транспорту та спецтехніки ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», будучи згідно п. 2 ч. 1 ст. 134 КзПП України матеріально-відповідальними особами, діючи на виконання домовленостей з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вносили завідомо неправдиві відомості (у т.ч. підписи від імені водіїв паливозаправників ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування») до дорожніх листів щодо проведення заправок техніки ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , кількості відпрацьованих технікою мотогодин та використання пального при роботі техніки.

При цьому, з метою приховування протиправної діяльності по привласненню майна АТ «Укргазвидобування», головним інженером служби експлуатації ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_11 , водіями паливозаправників ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а також водіями технологічного транспорту та спецтехніки ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» складалися завідомо неправдиві офіційні документи щодо виїзду паливозаправників для заправки техніки, заправки пальним технологічного транспорту та спецтехніки ПВТТіСТ Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» та використання пального при роботі техніки.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 представник в інтересах ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, повернувши кримінальне провадження до суду першої інстанції.

Посилається на порушення районним судом презумпції невинуватості, оскільки у вироку суду безпідставно зазначено про те, що ОСОБА_7 діяв на виконання заздалегідь розробленого ОСОБА_11 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) та узгодженого з усіма членами організованої групи плану та вчинив кримінальні правопорушення, які виразились у вчиненні за попередньою змовою групою осіб пособництва у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, в особливо великих розмірах, складанні завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, використанні завідомо підроблених документів.

Таким чином у вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на особу ОСОБА_11 , місце роботи та посаду, дозволяють з впевненістю його ідентифікувати, однак щодо нього матеріали виділені в окреме провадження, а обвинувальний акт скерований до суду першої інстанції, тобто відсутній вирок щодо нього.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції представник апелянта адвокат ОСОБА_9 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор, представник потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти доводів скарги, висловили свої міркування щодо зміни вироку суду, що полягає у виключенні із його мотивувальної частини вказівку про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_11 .

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так представником в інтересах ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_9 вирок щодо ОСОБА_16 оскаржується з тих підстав, що у вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на особу ОСОБА_11 , місце роботи та посаду, дозволяють з впевненістю його ідентифікувати, однак щодо нього матеріали виділені в окреме провадження, а обвинувальний акт скерований до суду першої інстанції, тобто відсутній вирок щодо нього. Та таким чином судом першої інстанції порушено презумпцію невинуватості та встановлено преюдиційний факт, а тому вирок суду необхідно скасувати та повернути кримінальне провадження до суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з такими доводами частково з огляду на наступне.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 2, 3 пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», у разі якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно кількох осіб, які підозрюються/обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згоди щодо укладення угоди досягнуто не з усіма підозрюваними/обвинуваченими, відповідно до вимог абз. 1 ч. 8 ст. 469 КПК угоду може бути укладено з одним (кількома) із підозрюваних/обвинувачених. Кримінальне провадження стосовно особи (осіб), з якими досягнуто згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості, на підставі постанови прокурора або ухвали суду підлягає виділенню в окреме провадження залежно від того, на якій із стадій кримінального провадження сторонами було ініційовано укладення угоди. Вирок ухвалений на підставі угоди у такому випадку (стосовно однієї із декількох осіб) не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вини останніх.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у встановленому законом порядку.
У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Чинний КПК не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 лютого 2016 року у справі «Навальний і Офіцеров проти Росії» (Navalnyy and Ofitserov v Russia, заяви № 46632/13 і № 28671/14) підкреслив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження. Особливо це стосується вироків, ухвалених на підставі угоди.
Статтею 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є:
1) неповнота судового розгляду;
2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:
1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито;
2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;
3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;
4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;
5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;
6) порушено правила підсудності;
7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Окрім того ст. 415 КПК України визначено, що підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є:
1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;
3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
З огляду не це, представником ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_9 не наведено належних обґрунтувань на підтвердження заявлених вимог щодо скасування вироку на підставі угоди щодо ОСОБА_7 та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції.
Поміж тим, колегія суддів погоджується з помилковістю зазначення судом у вироку прізвища, ім`я та по-батькові ОСОБА_11 при викладі обставин факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб пособництва у привласненні чужого майна, яке було ввірено особі, в особливо великих розмірах, складанні завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, використанні завідомо підроблених документів, та вважає, що такі недоліки можуть бути усунуті шляхом зміни апеляційним судом вироку районного суду та виключення посилання на ПІБ ОСОБА_11 з зазначенням формулювання «особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження».
Зазначення у фабулі вироку посад осіб, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, є необхідним елементом конкретизації обвинувачення та здійснене з метою констатації неправомірності дій ОСОБА_7 , та жодним чином не стосується інтересів інших осіб, оскільки зазначення посади неможливо пов`язати з певною особою та достовірно ідентифікувати її.
На підставі викладеного, апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку вказівки про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_11 , натомість вказати про вчинення кримінальних правопорушень особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4