Справа № 307/2442/21
Провадження №1-кс/307/655/21
У Х В А Л А

про арешт майна

16 липня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 15 липня 2021 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого у ОСОБА_4 майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000390, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.
В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначив, що 14 липня 2021 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «AUDI», модель «А4», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , в смт. Буштино по вул. Головній, неподалік будинку № 402, з погрозою застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_7 , якого підібрав на автобусній зупинці в смт. Солотвино та повинен був підвезти до м. Хуста, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого на суму 3700 грн.

15 липня 2021 року під час огляду місця події було виявлено та вилучено вказаний автомобіль.

З метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в арешті тимчасово вилученого у ОСОБА_4 транспортного засобу.

Під час розгляду клопотання слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення вказаного клопотання.
Заслухавши думку слідчого, підозрюваного та його захисника адвоката та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК україни тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із витягу з ЄРДР вбачається, що зокрема, слідчим СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

15 липня 2021 року за № 0000390 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ( а. с. 3).
Із добровільної згоди ОСОБА_4 та протоколу огляду місця події від 15 липня 2021 року відомо, що з місця події вилучено автомобіль марки «AUDI», модель «А4», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 ( а. с. 15-17).
Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видно, що власником транспортного засобу марки «AUDI», модель «А4» номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та громадянин Республіки Словенія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ( а. с. 23, 24).

Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом від 15 липня 2021 року видно, що автомобіль марки «AUDI», модель «А4», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000390 від 15 липня 2021 року (а. с. 30).

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Із доданих до клопотання матеріалів та досліджених під час розгляду клопотання документів свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця та власників майна.
Відтак, слідчий суддя дійшла висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вказане майно, так як воно відповідає критеріям, визначеним в КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

Із зазначеного клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України (а. с. 1-3).

Ураховуючи наведене, а також те, що тимчасово вилучений транспортний засіб, є речовим доказом та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.
Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Ураховуючи наведене, а також те, що вирішуючи питання щодо підставності клопотання про накладення арешту на транспортний засіб слід враховувати те, що невжиття заходів, зазначених у клопотанні, може утруднити чи унеможливити збереження речових доказів, відтак, такий спосіб обмеження права власності на даний час буде співмірним з метою і завданнями кримінального провадження та не порушує вимоги законодавства і положення Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме накладенню арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000390 15 липня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, шляхом заборони відчуження та розпорядження, а транспортний засіб передати на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_4 .
У зв`язку з чим ОСОБА_4 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного речового доказу, попередивши про його обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний транспортний засіб до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, а також зобов`язати його надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний транспортний засіб для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000390, винесеному до ЄРДР 15 липня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, а саме автомобіль марки «AUDI», модель «А4», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та громадянин Республіки Словенія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

Автомобіль марки «AUDI», модель «А4», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_4 , уродженцю та жителю смт. Великий Бичків, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого без реєстрації місця проживання по АДРЕСА_4 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 .

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 19 липня 2021 року о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1