Справа № 304/390/21 Провадження № 1-кс/304/87/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 , затверджене в. о. прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000060 від 02 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000060 від 02 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України про накладення арешту на екскаватор марки «O&K MH S», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 ; вантажний автомобіль марки «DAF CF 430», р/н НОМЕР_2 , що належить приватному підприємству «Карла Україна»; піщано-гравійну суміш, об`ємом близько 10 м куб, що знаходиться на кузові вантажного автомобіля; договір № 47 від 22 липня 2019 року на 2-ох арк; акт обстеження об`ємів вивозу ґрунту від 06 вересня 2019 року на 1-му арк; платіжне доручення № 27 від 10 вересня 2019 року на 1-му арк; розгляд проекту БУВР ТИСИ від 04 липня 2019 року на 2-ох арк; договір № 4 від 19 лютого 2020 року на 2-ох арк; дозвіл Державного агентства рибного господарства України на 2-ох арк; робочий проект на 41-му арк з додатками, актами, кошторисною документацією, кресленням та схемами розташування, шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь яким чином вказаним майном, та залишити транспортні засоби на майданчику тимчасового тримання, а документи приєднати до матеріалів кримінального провадження. Клопотання мотивує тим, що 02 квітня 2021 року о 15.38 год між населеними пунктами Перечин Зарічево Перечинського району в урочищі «Чемодан» біля р. Уж, на відстані близько 60 м від русла річки, виявлено екскаватор марки «O&K MH S», р/н НОМЕР_1 , який здійснював видобування та навантаження гравійної суміші на вантажний автомобіль марки «DAF CF 430», р/н НОМЕР_2 , без відповідних на те дозвільних документів. Того ж дня вказану подію внесено до ЄРДР за № 0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , який є директором підприємства ТОВ «Карла Україна» згідно робочого проекту «Експлуатаційні заходи з відновлення функціонування русла річки «Уж» в районі траси газопроводу с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області» здійснював за допомогою вантажної техніки забір піщано-гравійної суміші у місці, де не було надано дозволу на забір гравію. Також вказує, що 02 квітня 2021 року виїздом СОГ на місце події в урочище «Чемодан», на березі р. Уж виявлено екскаватор марки «O&K MH S», р/н НОМЕР_1 , який здійснював видобування та навантаження гравійної суміші на вантажний автомобіль марки «DAF CF 430», р/н НОМЕР_2 , з порушення передбачених законодавством екологічних вимог щодо охорони прибережних захисних смуг, водоохоронних зон та до впливу на довкілля у період нересту водних ресурсів, який тримає з 25 березня по 15 травня 2021 року. Крім цього слідчий зазначає, що ОСОБА_6 було добровільно надано документи, договори, погодження, які було приєднано до матеріалів кримінального провадження. Посилаючись на норми кримінального процесуального закону, які визначають питання щодо речових доказів, підстави тимчасового вилучення майна та накладення арешту, слідчий підсумовує клопотання та зазначає, що існує необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є речовими доказами та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, вантажна техніка є знаряддям вчинення злочину, а також можливої необхідності у проведенні слідчого експерименту та інших слідчих дій за участю вказаного транспортного засобу.

Слідчий суддя, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 170, 171 КПК України.

Так, всупереч вимог частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим ОСОБА_2 не зазначено мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, тоді як частина 2 вказаної статті визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим не визначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту майна. Так, у клопотанні лише зазначено таке є речовими доказами та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а вантажна техніка є знаряддям вчинення злочину, а також зауважено про можливу необхідність проведення у майбутньому слідчого експерименту та інших слідчих дій за участю транспортних засобів. Разом із тим відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчим не зазначено конкретні підстави вважати, що вказані транспортні засоби та документи, що були добровільно видані ОСОБА_7 відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Навпаки, додаючи до клопотання свою постанову про визнання речовим доказом від 02 квітня 2021, слідчий жодним чином не зазначає про наявність такої при обґрунтуванні свого клопотання.

Крім цього подане слідчим ОСОБА_2 клопотання про арешт майна ним самим не підписане, а лише підписане процесуальним прокурором в. о. начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який таке клопотання погодив.

В той же час погодивши вказане клопотання, прокурор не звернув увагу на розбіжність у кваліфікації кримінального правопорушення, яке згідно зі змісту самого клопотання подане у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000060 за ч. 2 ст. 240 КК України, в той час як наявний у матеріалах клопотання Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у тому самому кримінальному провадженні свідчить про внесення відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

Окрім іншого, слідчий суддя звертає увагу, що клопотання слідчого належним чином не оформлено, містить пробіли тексту дати його погодження прокурором та кількості додатків, що до нього долучені.

Відтак, зі змісту клопотання вбачається, що таке зводиться лише до короткого викладу обставин, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а також опису дій вчинених слідчими на місці події, а в обґрунтування необхідності накладення арешту слідчим наведені лише загальні визначення, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що обґрунтування вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зведено до формалізму та полягає виключно у наведенні статей КПК України, які стосуються загальних положень про речові докази та арешту майна.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання процесуальному прокурору з метою усунення вказаних недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

Керуючись статтями 40, 131, 132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_2 , затверджене в. о. прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000060 від 02 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1