Справа № 362/1352/21
Провадження № 1-кп/362/473/21
ВИРОК

Іменем України

17.03.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001248 від 07.09.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кодаки Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Відповідно до ч. 3 ст. 381 КПК України, дане провадження щодо кримінального проступку здійснено згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України з урахуванням положень § 1 Глави 30 Розділу IV КПК України.

Так, 06.09.2019 близько 17:00 год. на залізничній станції «Васильків1», що у смт. Калинівка Васильківського району Київської області по вул. Залізнична, ОСОБА_3 побачив потерпілу ОСОБА_4 , яка знаходилась у непритомному стані. Підійшов до неї і помітив, як у останньої з кишені штанів випав мобільний телефон марки «Huawei» GT3 (NMO-L31). Обвинувачений ОСОБА_3 пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв у руки мобільний телефон та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, реалізовуючи своїми діями прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб.

Того ж дня ОСОБА_3 близько 18:00 год зателефонував знайомій ОСОБА_5 та запропонував їй придбати вищезазначений мобільний телефон за 300 гривень, остання погодилась, не знаючи, що це майно викрадене.

Надалі близько 18:50 год у АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , за 100 грн передав їй вказаний викрадений мобільний телефон і таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що підписано прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.
Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна.
Також у вказаній заяві, що підписана в присутності захисника ОСОБА_6 , зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_4 не заперечила щодо розгляду даного кримінального провадження у спрощеному провадженні, про що наявна відповідна заява.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений та потерпілий не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за місцем проживання скарг на нього не надходило, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та/або лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Призначаючи вид і розмір покарання суд враховує час вчинення даного кримінального правопорушення 06.09.2019, який передував моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 № 2617 (набрав чинності 01.07.2020), яким було змінено санкцію ч. 1 ст. 185 КК України у частині посилення кримінальної відповідальності.

Таким чином, із урахуванням положень ст. 4 і ст. 5 КК України, до обвинуваченого суд застосовує положення ч. 1 ст. 185 КК України в попередній редакції закону.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 доцільно призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, які полягають у виконанні обвинуваченим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 копійки.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ мобільний телефон марки «Huawei» GT3 (NMO-L31) та сім карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ,- залишити їй у власності.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1