Справа №345/1348/21
Провадження № 1-кс/345/415/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.04.2021 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та визнання його бездіяльності незаконною,

в с т а н о в и в:

30.03.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаною скаргою. Свої доводи обґрунтовує тим, що у СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знаходиться кримінальне провадження, де скаржник являється потерпілим. 24.03.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із клопотанням про надання відомостей про стан досудового розслідування та можливості ознайомитись із вказаним кримінальним провадженням. Однак, станом на даний час жодної відповіді від правоохоронного органу не отримав. На підставі наведеного ОСОБА_3 просить слідчого суддю визнати бездіяльність начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 із невиконання ним вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання інформації про стан досудового розслідування та можливості ознайомитись із кримінальним провадженням, протиправною; зобов`язати начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 надати інформацію про стан досудового розслідування та можливості ознайомитись із кримінальним провадженням де він є потерпілим.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак подав слідчому судді заяву про розгляд скарги у його відсутності, доводи скарги підтримав, просив її задоволити.

Представник СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Нормами ст.ст. 3, 8, 55, 64 Конституції України встановлено засади верховенства права - що надає можливість безпосередньо, на підставі Конституції, негайно оскаржувати будь-які дії чи бездіяльність посадових осіб до суду, без жодних умов і обмежень.

Згідно ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що права на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина. У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України 30 червня 2009 року у справі №1-17/2009 зазначено, що до повноважень судів загальної юрисдикції відноситься судовий контроль за дотриманням законності в діяльності правоохоронних органів в період проведення дізнання та досудового слідства.

Статтею 220 КПК України передбачено, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи,про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа,яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі,яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин-надіслати її.

Відповідно до статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення,дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які, зокрема, полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

26.03.2021 року ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернувся до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із клопотанням про надання інформації про стан досудового розслідування та можливості ознайомитись із кримінальним провадженням.

Станом на даний час скаржник не отримав відповіді про результати розгляду його клопотання. Тобто, уповноваженою посадовою особою правоохоронного органу не прийнято рішення відповідно до ст. 220 КПК України, а тому скарга в частині зобов`язання надати інформацію про стан досудового розслідування та можливості ознайомитись із кримінальним провадженням де він являється потерпілим по факту нанесення йому тілесних ушкоджень, підлягає до задоволення.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що скаржником не доведено, що саме начальник СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 допустив бездіяльність та не вчинив відповідну процесуальну дію, а тому слідчий суддя не може зобов`язати конкретну посадову особу до її вчинення.

Також, варто зазначити, що в частині визнання протиправною бездіяльності начальника СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 із невиконання ним вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання інформації про стан досудового розслідування та можливості ознайомитись із кримінальним провадженням, скарга задоволенню не підлягає, оскільки за правилами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого чи прокурора;

2)зобов`язання припинити дію;

3)зобов`язання вчинити певну дію;

4)відмову у задоволенні скарги.

Отже, вимога про визнання протиправною бездіяльності не ґрунтується на процесуальному законі, її вирішення не охоплюється повноваженнями слідчого судді, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом, у зв`язку з чим скарга в цій частині задоволенню також не підлягає.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 214. 303, 304, 307 КПК України,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та визнання його бездіяльності незаконною задоволити частково.

Зобов`язати уповноважену особу СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надати інформацію про стан досудового розслідування та можливість ознайомитись із кримінальним провадженням де ОСОБА_3 являється потерпілим.

В іншій частині задоволення скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: