Справа № 706/1657/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження №00000339 від 26 липня 2018 року, об`єднане судом із кримінальними провадженнями №00000507 від 06 листопада 2018 року, №0000117 від 20.04.2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Верхнячка Христинівського району Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працюючий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не являється учасником бойових дій, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
27.02.2019 р. Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік з іспитовим строком 1 рік.
02 березня 2020 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 289 КК України, до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. З урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.02.2019 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,- сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник обвинуваченого: ОСОБА_6

встановив:

25.07.2018 року близько 23 години 30 хвилин в с. Велика Севастянівка, Христинівського району Черкаської області, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, знаходячись неподалік приміщення кафе-бару "Фортуна", що розташоване по АДРЕСА_2 , незаконно заволодів мопедом моделі "Альфа - Вайпер", який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, після чого викраденим мопедом розпорядився на власний розсуд.
Він же, 05 листопада 2018 року близько 14 години 00 хвилин в смт. Верхнячка Христинівського району Черкаської області, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через незачинену дерев`яну браму, проник у приміщення господарського призначення (гаража), домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , звідки повторно, діючи умисно, незаконно заволодів мопедом марки «Honda Lead», який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду, після чого викраденим мопедом розпорядився на власний розсуд.
Окрім того, він у ніч з 16.04.2019 на 17.04.2019 в с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де через незачинені двері господарської споруди гаражу проник в його середину, звідки таємно викрав мопед марки «Alpha ZS 50 F» 2008 року випуску, середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 8/210 від 12.03.2020 становила 2589,90 гривень, чим спричинив його власнику ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2. ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням в приміщення.
У судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальних актах, від дачі показів відмовився, послався на збіг часу, багато чого в деталях він не пам`ятає, однак викладені в обвинувальному акті спосіб вчинення злочинів відповідають дійсності, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, щодо міри покарання покладаються на думку суду.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який на момент вчинення злочину не працював, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебував, наявні попередні судимості, епізодичність злочинів проти власності, суд приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого є нестабільною та свідчить про його схильність до вчинення злочинів, а також ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, а також з урахуванням позиції прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Остаточне призначення покарання у дійсному кримінальному провадженні повинно бути призначене за правилами, передбаченими ч.1 ст. 70 КК України, оскільки при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а за правилами ч.4 ст.70 КК України, при постановленні дійсного вироку встановлено, що ОСОБА_3 , за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 02 березня 2020 року який засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.02.2019 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна. Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 14.02.2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк затримання та строк тримання під вартою з 14.02.2020 року.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 три місяці без конфіскації майна з поміщенням його до кримінально виконавчої установи.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років 3 три місяці без конфіскації майна.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, не обирати, враховуючи, що ОСОБА_3 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання цим вироком суду законної сили і приведення його до виконання.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_3 , цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 02 березня 2020 року.
Речові докази мопедом моделі "Альфа - Вайпер", залишити у власності ОСОБА_7 , мопед марки «Honda Lead», залишити у власності ОСОБА_8 , мопед марки «Alpha ZS 50 F» 2008 року залишити у власності ОСОБА_9 .
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1 430 грн.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1