СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/136/21
Провадження №1-кп/547/34/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.01.2021 за № 0000021, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Семенівка Семенівського району Полтавської області, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повна загальна середня освіта, не працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

раніше судимий 19.02.2020 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:
28.01.2021 приблизно о 19:30 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході вживання спиртних напоїв разом із потерпілим ОСОБА_4 та співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_8 , між якими виникла сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 .Дондосі не менше 17 ударів із них: по голові не менше двох ударів, по обличчю не менше семи ударів, по тулубу не менше чотирьох ударів, по шиї не менше двох ударів, по лівій вушній раковині не менше одного удару, по правій вушній раковині не менше одного удару.
В результаті цього потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, припухлості м`яких тканин на голові, синців на голові, обличчі, лівій та правій вушній раковині, шиї справа та зліва, з переходом на грудну клітку та плечові суглоби, правому плечі, в лівій здухвинній кисті, саден на правій вушній раковині та правій кисті, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 провини у діянні не визнав. Пояснив, що вдарив потерпілого ОСОБА_4 лише один раз після того, як потерпілий образив "цивільну" дружину обвинуваченого ОСОБА_8 . Потерпілий прийшов до будинку обвинуваченого увечері 29 січня, він був доволі нетверезий. Потерпілого запросили до столу, всі разом пили горілку. Потерпілий ображав, "хамив" на адресу ОСОБА_8 , на що обвинувачений просив потерпілого припинити. Потерпілий перебував у будинку не більше 40 хвилин. Коли ОСОБА_6 не бачив потерпілого ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , то почув, що остання вскрикнула бо її вдарив потерпілий. Обвинувачений одразу підійшов до потерпілого, який сидів на стільці, вдарив його кулаком один раз в область лоба, потерпілий впав зі стільця. Обвинувачений підняв потерпілого і вивів його з будинку. Хвилин через 30 після цього обвинувачений викликав собі таксі щоб поїхати у кафе-бар, але на приїхавшій машині відправив додому потерпілого, який тоді ще не пішов із двору обвинуваченого. Обвинувачений заплатив за таксі. ОСОБА_10 потерпілого не бив.
Обвинувачений згоден на сплату моральної шкоди до 20000,00 грн, 700,00 грн за медикаменти потерпілому вже повернув.
Обвинувачений акцентував увагу на тому, що вдарив потерпілого лише 1, а не 17 разів; потерпілий не був добу у будинку обвинуваченого, був у ньому близько 40 хвилин; обвинувачений не знає хто міг сильно побити потерпілого. Просив суворо не карати, оскільки бажає виховувати сина.
Потерпілий акцентував увагу на неправдивості показів обвинуваченого і його співмешканки, тривалості побиття і майже добовому перебуванні у будинку обвинуваченого під час чого його періодично бив обвинувачений.
Представник потерпілого наголосив на упередженості свідків ОСОБА_10 , який є приятелем обвинуваченого, і свідка ОСОБА_8 , яка перебуває у фактичних шлюбних відносинах із обвинуваченим.
Аналогічні за змістом акценти зробив прокурор, наголосивши на об`єктивності показів потерпілого і їх відповідності даним судово-медичної експертизи. Потерпілий за станом здоров`я об`єктивно не міг написати заяву про злочин стосовно обвинуваченого оскільки був сильно побитий, його дії під час досудового розслідування і позиція у суді вказують на ініціювання і підтримання обвинувачення у справі приватного обвинувачення. Причетність ОСОБА_10 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не встановлено.
Дослідивши та перевіривши в повному обсязі докази обвинувачення, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, що є одним із можливих способів захисту від пред`явленого обвинувачення, винуватість ОСОБА_6 у зазначеному діянні за зазначених обставин підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у судовому засіданні доказів, що оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінці судом кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у т.ч. з дотриманням вимоги про те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Так, протоколом заяви про вчинене правопорушення стосовно ОСОБА_4 від 29.01.2021, свідок ОСОБА_11 просила притягти до відповідальності осіб, які побили ОСОБА_4 . Потерпілий відмовляється казати хто його побив і відмовляється від госпіталізації.
Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 30.01.2021 за № 0000021 з фабулою: 29.01.2021 невстановлена особа у смт Семенівка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 .Дондосі, правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.
05.02.2021 постановою дізнавача перекваліфіковано кримінальне правопорушення із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизи за № 20 від 04.02.2021 у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, що є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 125 КК України.
Також змінено запис у ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000021 на таку фабулу: 28.02.2021 приблизно о 19:30 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебуваючи в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 нанесли тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_4 , згідно висновку № 20 від 04.02.2021 року у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
09.02.2021 ОСОБА_4 підписано заяву про залучення його як потерпілого.
24.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 дав покази, що 28 січня 2021 року близько 10 години він прийшов у гості до будинку обвинуваченого. Там вони планували зустріти спільного товариша. Усі разом розпивали алкогольні напої. Вперше ОСОБА_6 витяг ОСОБА_4 із кімнати на кухню і там вдарив кулаком в обличчя. Потерпілий впав. Обвинувачений побив потерпілого за якісь сказані ним слова. По черзі потерпілого били ОСОБА_6 і ОСОБА_10 у цей день після опівдня. Найсильніше і найбільше бив ОСОБА_6 , а ОСОБА_10 кілька разів не сильно. Обвинувачений не менше 10 разів бив у голову. Потерпілий майже добу був у будинку ОСОБА_6 і останній періодично наносив йому удари, у т.ч. шлангом. Потерпілий періодично втрачав свідомість, йому ОСОБА_12 матвієць і ОСОБА_10 давали води, знову горілки, і знову ОСОБА_6 його бив за слова, які потерпілий промовляв на його адресу. Із мобільного телефону потерпілого хтось витягнув батарею, тому потерпілий не міг нікому зателефонувати із будинку ОСОБА_6 .
Від побиття у потерпілого запливли кров`ю очі і місця навколо них, тому потерпілий не міг бачити. Потерпілий дозволив ОСОБА_10 зробити надріз під лівим оком щоб звідти витекла кров, він сподівався що після цього пухлини з-під очей стечуть. Наступного дня близько 19 год. потерпілого забрало додому таксі. Потерпілий перебував у шоковому стані тому відмовлявся від госпіталізації і спілкування із поліцейськими. Лише через 2 дні потерпілий зміг бачити. Мати потерпілого написала заяву про злочин, бо потерпілий не бачив нічого кілька днів після побиття.
Потерпілий обвинувачення підтримує повністю. Наполягає на реальній мірі покарання.
Потерпілий просить залишити без розгляду свій цивільний у частині відшкодування витрат на лікування, оскільки відповідні 700,00 грн йому сплачено обвинуваченим. Підтримує відшкодування моральної шкоди. Вважає, що розміру 80000,00 грн буде достатньо для її відшкодування, хоча у позові вказав на 100000,00 грн моральної шкоди.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2011 за участю підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено, що останньому було запропоновано розповісти та показати на місці, як та при яких обставинах він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_13 розповів, що 28.01.2021 близько о 12-00 год. він та його дружина у смт. Семенівка побачили свого знайомого ОСОБА_14 з яким поспілкувалися. Потім перебуваючи у своєму будинку він запросив до свого дому ОСОБА_10 повечеряти, останній погодився та привіз із собою 0,5 л. горілки, яку вони разом із співмешканкою ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_8 випили, потім ОСОБА_15 достав із будинку ще одну пляшку горілки 0,5 л., яку вони почали вживати, але не допили її до кінця в гості прийшов в сильному алкогольному сп`янінні ОСОБА_16 , якого вони запросили до столу в ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_16 почав висловлюватися нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_17 , а потім ударив її, на що ОСОБА_18 заступився, а саме наніс по Д.Дондосі один удар правою рукою зжатою у кулак в область обличчя, після отриманого удару ОСОБА_19 впав на підлогу, свідомість не втрачав і ОСОБА_20 .Матвієць вивів його з будинку. Закінчивши розповідь ОСОБА_21 показав на манекені їхнє взаємне розташування і як саме та куди саме наніс удар по Д.Дондосі.
Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2021 за участі потерпілого ОСОБА_4 він пояснив, що 28.01.2021 близько 11 год. він пішов до свого знайомого ОСОБА_22 , там він побачив ще одного знайомого ОСОБА_23 , який спав п`яний. Вони розбудили ОСОБА_23 та втрьох сіли розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_24 та обвинуваченим ОСОБА_25 сталася сварка після чого останній наніс Дондосі правою рукою зжатою в кулак один удар в область голови. Після нанесеного удару ОСОБА_24 впав на підлогу, а ОСОБА_26 і ОСОБА_27 по черзі почали бити ОСОБА_24 ногами по тулубу і по голові. Після серії ударів по тулубу і голові він побачив як ОСОБА_26 почав напригувати на нього зверху, наносячи удари по голові зверху до низу підошвами ніг. Від ударів він втратив свідомість. Прийшовши до тями його затягли до якоїсь кімнати в будинку і по черзі почали бити його гумовим предметом із вантажем на кінці. По відчуттям він зрозумів що то якийсь шланг на кінці якого закріплено вантаж, били по голові та по тулубу ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Від отриманих ударів він не міг бачити очима через набряк повік і йому ОСОБА_27 запропонував зробити надріз під повіком, щоб зменшити набряк і надати можливість бачити, на що ОСОБА_24 погодився.
Свідок ОСОБА_11 , яка є матір`ю потерпілого і з якою він проживає, у суді дала покази, що ОСОБА_28 пішов із дому до друга ОСОБА_29 . Увечері син додому не повернувся. 29 січня близько 18 год. 30 хв. їй зателефонувала сусідка ОСОБА_30 і сказала, що сина свідка привезло додому таксі і її син нічого не бачить через побиття. Таксист сказав свідкові, що забрав потерпілого із вулиці Транспортної. Потерпілий був сильно побитий і у крові, його обличчя було суцільним синцем, він не міг бачити через сильно розпухше обличчя, одяг і він були у крові по пояс, на спині були повздовжні синяки. Свідок одразу викликала швидку, хоча потерпілий вимагав нікого не викликати. У присутності поліцейських і лікарів, яких потерпілий не бачив, свідок розпитувала сина що з ним трапилося, а той казав, що був у ОСОБА_6 і його там побили. Свідок дійсно казала, щоб ОСОБА_6 і ОСОБА_10 віддали по 50000,00 моральної шкоди як компенсацію за побиття і тоді заяви до поліції не буде.
Свідок ОСОБА_8 , яка є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_6 , під час допиту у суді дала покази, що 29 січня близько 18-19 години готувала їсти. До них прийшов у гості із горілкою ОСОБА_10 . Невдовзі прийшов нетверезий потерпілий ОСОБА_4 . Всі разом сиділи за столом і випивали. Потерпілий образив словами свідка, і вона взяла його за руку і наказала вийти з будинку. У відповідь потерпілий вдарив свідка. Потім обвинувачений ОСОБА_6 1 раз вдарив потерпілого за це і виштовхав за двері будинку. Через хвилин 30 потерпілий повернувся у будинок ОСОБА_6 . Коли це відбулося, обвинувачений викликав таксі, яке відвезло потерпілого додому. Потерпілий був у них у будинку лише 29 січня не більше ніж 1,5 години. 28 січня потерпілий до них не приходив. Крові у будинку чи на підлозі ніхто не знаходив і вона проти огляду будинку не заперечувала.
Щодо останньої обставини прокурор наголосив, що ОСОБА_8 і ОСОБА_6 не дали дозвіл на огляд будинку тому будинок не оглянув слідчий чи дізнавач і не змогли зафіксувати сліди побиття у будинку.
Протоколом проведення слідчого експеримента від 22.02.2021 за участю свідка ОСОБА_10 встановлено, що останньому було запропоновано розповісти та показати на місці, як та при яких обставинах ОСОБА_21 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_31 Дондосі. ОСОБА_10 розповів, що 28.01.2021 близько 17-00 год. він прийшов до свого знайомого ОСОБА_22 , який його і запросив до себе в гості. Під час вечері він, ОСОБА_18 і його співмешканка ОСОБА_17 випили 1 л горілки. В цей самий день приблизно о 18-00 год. до їхнього будинку прийшов ОСОБА_32 , якого вони також запросили до столу. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_19 почав висловлюватися нецензурною лексикою в сторону співмешканки ОСОБА_33 , а саме ОСОБА_17 , і ОСОБА_15 наніс Д.Дондосі один удар правою рукою зжатою в кулак в область обличчя після якого ОСОБА_32 впав на підлогу.
Відповідно до висновку експерта № 20 від 04.02.2021 на основі даних судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; припухлості м`яких тканин на голові, синців на голові, обличчі, лівій та правій вушній раковині; шиї справа та зліва, з переходом на грудну клітку та плечові суглоби, правому плечі, в лівій здухвинній кістці; саден на правій вушній раковині та правій кистці утворилися від тупих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути як пальці кистей нападника стиснуті в кулак так і ноги у взутті або інший предмет з подібною характеристикою. Синці округоовальної форми на фоні яких маються множинні дугоподібні форми саднами по задньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча, характерні для їх утворення внаслідок здавлювання пальцями рук людини. Лінійна рана в лівій підвісочній області утворилася від дії гостро-ріжучого предмету типу ножа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися при вказаних обставинах і вказаний строк, як вказано в описовій частині постанови і на які вказує підекспертний та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Виходячи із кількості виявлених зовнішніх ушкоджень, заподіяних громадянину ОСОБА_4 , їх характеру та розташуванню, можна припустити, що йому було нанесено не менше 17 ударів. Із них: по голові не менше 2-х, по обличчю не менше 7-ми, по тулубу не менше 4-х, по шиї не менше 2-х, по лівій вушній раковині не менше 1-го, по правій вушній раковині не менше 1-го. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися як у вертикальному так і горизонтальному положеннях тіла або близькому до них. Тілесних ушкоджень, характерних для їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту, на тілі ОСОБА_4 , не виявлено. Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок само травмування. Тілесні ушкодження у вигляді множинних дрібних саден по тильній поверхні правої кисті, на рівні 3-ї п`ясної кістки, могли утворитися при самообороні.
Постановою від 15.02.2021 призначено додаткову судово-медичну експертизу.
Відповідно до висновку експерта № 20-А/28 від 17.02.2021 на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , даних протоколу проведення слідчого експерименту 15.02.2021, враховуючи відомі обставини справи відповідаючи на поставлені запитання прихожу до наступних висновків: покази потерпілого ОСОБА_4 даних ним під час проведення слідчого експерименту 15.02.2021 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленим під час судово-медичної експертизи ОСОБА_4 .
З оглянутої судом фотографії обличчя потерпілого ОСОБА_9 .Дондохи після отримання тілесних ушкоджень поза розумним сумнівом вбачається, що наявні синяки і пухлини не є наслідком одного удару в область лобно-носової частини голови. Повіки дійсно розпухли і не дозволяють розкрити очі, скроні і щоки доволі сильно розпухли від отіку і синців.
Згідно досудової доповіді обвинувачений інколи працює по найму, веде домашнє господарство. Притягувався до адміністративної відповідальності за перебування в громадському місці в нетверезому стані. Кредитів, боргів немає. Мешкає у власному будинку разом із співмешканкою та неповнолітнім сином. Житлом задоволений, зі слів співмешканки в будинку є все для проживання. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення і небезпеки для суспільства є високий. Виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у т.ч. окремих осіб. Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, так як в період іспитового строку систематично проводиться соціально-виховні заходи та індивідуально-профілактична робота.
Обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-невропатолога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога про причині захворювання: ППР-А F-10.24. За місцем проживання характеризується нейтрально.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_6 у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 .Дондосі умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а, отже, він є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та підлягає покаранню за його вчинення.
При цьому суд критично сприймає показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про нанесення обвинуваченим лише одного удару потерпілому, оскільки останні суперечать показам у суді потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_11 , а також об`єктивним даним судово-медичної експертизи отриманих потерпілим тілесних ушкоджень: ударів було не менше 17.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, є відшкодування обвинуваченим понесених потерпілим витрат на лікування.
Обставини, які обтяжують покарання, обвинувальний акт не містить.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; досудову доповідь; відсутність обставин що обтяжують покарання; позицію потерпілого щодо суворості покарання.
У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09.06.2005), та у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що підчас відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. У п. 38 рішення від 16.10.2008 у справі "Ізмайлов проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, у т.ч. причини і наслідки дій обвинуваченого щодо потерпілого, перебування усіх у стані алкогольного сп`яніння, тривалості діяння, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді арешту. Призначення менш суворого покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не відповідатиме завданням Кримінального кодексу України.
З урахуванням вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення протягом іспитового строку, визначеного щодо нього вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.02.2020, яким його засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами нас трок 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, остаточне покарання визначити відповідно до ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України шляхом переведення одного дня арешту у один день позбавлення волі і повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1177, 1195 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичної особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла: у цьому провадженні обвинуваченим потерпілому.
Суд частково задовольняє пред`явлений потерпілим до обвинуваченого цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн, вважаючи, що потерпілим та належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні доведено факт заподіяння йому обвинуваченим моральної шкоди, а саме: протиправним заподіянням численних тілесних ушкоджень; спричинення моральних і фізичних страждань нанесеними тілесними ушкодженнями; спогадами про протиправну поведінку; заподіянням фізичного болю в результаті нанесення травм, тривалим нанесенням тілесних ушкоджень.
За змістом ст. 23 ЦК України зазначені обставини є моральною шкодою (фізичний біль і страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; приниження честі та гідності фізичної особи), завданою неправомірними діями обвинуваченого щодо потерпілої, тобто з його вини, одноразове відшкодування якої передбачено ст.ст. 23, 1167, 1168, 1177 ЦК України.
Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого у частині відшкодування 683,70 грн витрат на лікування.
З метою забезпечення виконання вироку, у т.ч. з огляду на допущені обвинуваченим неявки без поважних причин у судові засідання, застосовані неодноразово стосовно обвинуваченого приводи, вчинення діяння під час іспитового строку, наполягання потерпілого на реальній мірі покарання, задоволити клопотання прокурора, потерпілого і його представника та обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши обвинуваченого негайно під варту у залі судового засідання.
Початком строку відбування обвинуваченим покарання є дата взяття обвинуваченого під варту.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 127-129, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання три місяці арешту.
На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків, шляхом переведення одного дня арешту у один день позбавлення волі і повного приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 19.02.2020, а саме три роки і три місяці позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобам на строк два роки.
З метою забезпечення виконання вироку обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно у залі судового засідання.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його взяття під варту.
Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Задоволити частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 30000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовивши у стягненні моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1