Справа № 357/4605/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні та угоду про визнання винуватості, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000011 від 16.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у порушення ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.199 № 548-XIV, ст. 24 Закону України, пп. «б» п. 2 ч. 5 ст. 26, ст. 40, ст. 41 «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 4 п. 2 ст. 16 п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пп. 1 п. 6, п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, п. 2.1, 21.31, 22.4, 22.6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використав завідомо підроблений документ з метою подальшого отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби за станом здоров`я. Так, 18.08.2020, наприкінці робочого дня, перебуваючи на тролейбусній зупинці «Вокзальна» по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 свідоцтво про хворобу від 14.08.2020 № 96, видане на його ім`я, із внесеними завідомо недостовірними відомостями про проходження ОСОБА_4 медичного огляду у госпітальній військово-лікарській комісії військової частини НОМЕР_2 та визначенням йому захворювання, пов`язаним з проходженням військової служби та захистом Батьківщини, на підставі розкладу хвороб непридатного до військової служби в мирний час, обмежено придатного у воєнний час. 25.08.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, технік речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про підроблення офіційного документу свідоцтва про хворобу від 14.08.2020 № 96, з метою реалізації свого наміру звільнитись з військової служби за станом здоров`я, усвідомлюючи протиправність своїх дії та бажаючи їх настання подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_3 про своє звільнення з військової служби в запас, відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, до якого додав зазначене підроблене свідоцтво про хворобу від 14.08.2020 № 96, для звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я. 14.09.2020 наказом командира НОМЕР_4 окремої механізованої бригади (по особовому складу) № 203-РС старшого прапорщика ОСОБА_4 звільнено з військової служби в запас відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатність до військової служби. 20.10.2020 ОСОБА_4 , на підставі вказаних підроблених документів, за наслідками проходження первинного огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено другу групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини. 20.10.2020, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про підроблення офіційного документу свідоцтва про хворобу від 14.08.2020 № 96, подав військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 пакет документів, передбачених п. 11 Порядку, у тому числі зазначене підроблене свідоцтво про хворобу від 14.08.2020 № 96, для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю другої групи та захворювання пов`язаного з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.

Своїми діями, які виразилися у використанні завідома підробленого документу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Крім того, 20.10.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, а саме бюджетними грошовими коштами у вигляді одноразової грошової допомоги у зв`язку інвалідністю другої групи, захворюванням з проходженням військової служби та захистом Батьківщини, шляхом обману, достовірно знаючи порядок та підстави отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності, захворювання пов`язаного з проходженням військової служби та захистом Батьківщини, усвідомлюючи відсутність у нього законних підстав для таких виплат, перебуваючи у приміщенні військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , подав на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 письмову заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю другої групи, захворюванням, з проходженням військової служби та захистом Батьківщини, долучивши до неї свідоцтво про хворобу від 14.08.2020 № 96, постановлене госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 , із завідомо недостовірними відомостями, та інші документи, передбачені п. 11 Порядку. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме замах на заволодіння бюджетними грошовими коштами одноразової грошової допомоги в розмірі 300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2020 календарного, в якому вперше встановлено інвалідність, тобто в сумі 630 600,00 гривень, що в більше ніж 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великими розмірами. Проте, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , а саме не підтвердження Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України факту проходження 14.08.2020 ОСОБА_4 медичного огляду госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 та визначення захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.

Своїми діями які виразились у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому у великих розмірах, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили угоду про визнання винуватості, укладену між ними 02 червня 2021 року, затвердити.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 02 червня 2021 року, укладеної між керівником Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 якій на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, пояснив про причини скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком 5(п`ять) років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із врахування положення ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно, призначивши покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, погоджену сторонами угоди.

При обранні міри покарання суд бере до уваги пом`якшуючі обставини відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обтяжуючих обставин по справі відповідно до ст. 67 КК України суд не вбачає.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2021 року на тимчасово вилучене 21.01.2021 року майно, а саме: оригінал рапорту про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_3 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2020 та свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), володільцем якого є військова частина НОМЕР_3 .

Речові докази: оригінал рапорту про звільнення техніка служби типу логістики військової частини НОМЕР_3 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2021; оригінал свідоцтва про хворобу № 96 від 14.08.2020 року, виданого військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 7379 (сім тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 23 копійки процесуальних витрат у провадженні за проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи № 124-125/1 від 08.04.2021 року відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 02 червня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000011 від 16.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання :

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із врахування положення ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно, призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2021 року на тимчасово вилучене 21.01.2021 року майно, а саме: оригінал рапорту про звільнення техніка служби тилу логістики військової частини НОМЕР_3 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2020 та свідоцтво про хворобу № 96 від 14.08.2020, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), володільцем якого є військова частина НОМЕР_3 .

Речові докази: оригінал рапорту про звільнення техніка служби типу логістики військової частини НОМЕР_3 прапорщика ОСОБА_4 від 25.08.2021; оригінал свідоцтва про хворобу № 96 від 14.08.2020 року, виданого військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 7379 (сім тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 23 копійки процесуальних витрат у провадженні за проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи № 124-125/1 від 08.04.2021 року відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1