Справа № 396/627/21
Провадження № 1-кп/392/212/21
УХВАЛА

21 травня 2021 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2021 за № 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1,2 ст.317 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, посилаючись на те, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Просив розглядати кримінальне провадження у відкритому судовому засіданні, зазначив про виклик у наступне судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника адвоката, свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування. Доручити органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений та захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено та учасниками судового провадження не вказано підстав до прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Кримінальне провадження відповідно до положень ст.34 КПК України та ухвали колегії суддів Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2021 року, підсудне Маловисківському районному суду Кіровоградської області.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Суд, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.314-316 КПК України завершити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у даному кримінальному провадженню.
Судом також відзначається, що відсутні підстави для складання досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням положень ч.2 ст.314-1 КПК України та тяжкості кримінальних правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .
Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів, яке мотивував тим, що на даний час продовжують існувати ризики щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та обставини вчинення умисних злочинів, відсутність стійких соціальних зв`язків, обвинувачений не має постійного місця роботи, за місцем проживання характеризується посередньо, спілкується з особами, які вживають наркотичні засоби, не має постійного джерела заробітку, вважав, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є виправданим, та інший більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Вказав, що має сім`ю, чотирьох дітей, разом з якими проживає, позитивно характеризується. Під час застосування відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту сумлінно виконував обов`язки, та не порушував його умов, не ухилявся та не переховувався від слідства, працював неофіційно будівельником. Клопотав про застосування відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту в певний час доби, щоб він зміг працювати та утримувати свою сім`ю.
Захисник адвокат ОСОБА_5 повністю підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому вказав, що нормами КПК України не передбачено можливість судом продовжити запобіжний захід - тримання під вартою саме у підготовчому судовому засіданні, така можливість передбачена статтею 331 КПК України під час судового розгляду, яка віднесена до Гл.28 КПК України. В той же час положеннями ч.3 ст.315 КПК України також не передбачено вирішення даного виду клопотання, а тому з урахуванням викладеного та положень ст.ст.8,9 КПК України за у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які брали участь у підготовчому судовому засіданні, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновків про таке.
Судом встановлено, що наразі відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , діє, застосований ухвалою колегії суддів Кропивницького апеляційного суду від 15.03.2021 року та продовжений ухвалою слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2021 року запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11.00 год. 24.05.2021 року.
Суд не погоджується з твердженнями захисника адвоката про те, що суд не вправі продовжувати строк дії запобіжного заходу на стадії підготовчого розгляду, адже відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу (заходи забезпечення кримінального провадження).
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.
Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбачених ч.ч.1,2 ст.317, ч.2 ст.307 КК України, які з урахуванням положень ст. 12 КК України є нетяжким та тяжкими злочинами, санкція найтяжчої статті за інкриміновані злочини передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Судом також враховуються відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який офіційно не працює, характеризується посередньо, відсутність сталих соціальних зв`язків, фактичні обставини справи, суд відзначає, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого злочину та відповідно з мірою можливого покарання, - вказує на наявність ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків, яких на час розгляду даного клопотання ще не допитано, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи сторони захисту, зокрема про наявність зареєстрованого місця проживання, неофіційного працевлаштування обвинуваченого будівельником, наявність цивільної дружини, твердження обвинуваченого про те, що він не ухилявся від слідства та не має наміру ухилятися від суду, не спростовують встановлених і наведених обставин та ризиків.
Наведені обставини, які встановлені та доведені під час судового засідання, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися.
Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), на думку суду, не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищевикладене та обставини провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.
Поряд з цим судом відзначається, що з положеннями ч.5 ст.182, ч.ч.3-4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги обставини кримінального провадження, суспільну небезпеку злочинів, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, майновий та сімейний стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у межах, визначених Законом, у розмірі 90 800 грн., що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Керуючись положеннями ч.3 ст.183 КПК України, суд вбачає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені обов`язки, доцільність застосування яких випливає з положень ст.194 КПК України.
З інших питань учасниками судового провадження клопотання не подані.
На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.3 ст.314, ст.ст.315, 316, 369-372, 392 КПК України, суд,
постановив:
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.1,2 ст.317 КК України.

Судовий розгляд провести в одноособовому складі суду, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Маловисківського районного суду Кіровоградської області 31.05.2021 року о 14 год. 00 хв.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.01.2021 за № 0000011, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 21.05.2021 до 19.07.2021 включно.
Визначити розмір застави у сумі 90 800 грн., становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , у разі внесення застави обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Строк дії ухвали визначити до 19 липня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 24.05.2021 року.

Суддя ОСОБА_7