Провадження № 1-кс/686/5066/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування поданої скарги вказують, що 22.04.2021 року вони звернулися до Хмельницької обласної прокуратури із заявою про вчинення слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому) ОСОБА_6 і його керівником ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст.364, ч.2 ст. 366, ст. 367 КК України, зокрема під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 22.03.2021.
Листом за підписом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 від 28.04.2021 року № 31/-1917-21 заявникам надана відповідь про те ,що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, кримінально караної поведінки у діях зазначених службових осіб ТУ ДБР у м.Хмельницькому не вбачається.
З огляду на це, на думку осіб, які подали скаргу, прокурор допустив бездіяльність та не виконав вимоги ст.214 КПК України.

А тому ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у поданій скарзі фактично просять зобов`язати у повноважену особу Хмельницької обласної прокуратури внести відомості в ЄРДР за їхньою та ОСОБА_9 заявою про в чинення кримінального правопорушення від 22.04.2021.
У поданій скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , крім цього, просять поновити строк на оскарження указаної бездіяльності прокурора.

Водночас, з матеріалів скарги вбачається, що датою її подання до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області є 05.05.2021, що з моменту поінформованості осіб, які подали скаргу про указаний лист Хмельницької обласної прокуратури від 28.04.2021, з яким ОСОБА_4 і ОСОБА_3 пов`язують бездіяльність із невнесення відомостей в ЄРДР, не перевищує встановлений законом десятиденний строк для подання скарги.

За таких обставин відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності прокурора.

В судовому засіданні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали і просили її задовольнити.
Прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечила.
Зазначила, що звернення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Хмельницькою обласною прокуратурою детально розглянуте та усі порушені у ньому питання проаналізовані.
Зважаючи на те, що заява скаржників від 22.04.2021 не містила ознак кримінального правопорушення, підстав вносити відомості в ЄРДР не було.
Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Саме під час здійснення досудового розслідування слідчим, дізнавачем надається оцінка всім здобутим під час його проведення доказів в їх сукупності та кожному окремо, в результаті чого вирішується питання щодо правильності кваліфікації діянь.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку без належних на те підстав.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Положеннями частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Саме під час здійснення досудового розслідування слідчим, дізнавачем надається оцінка всім здобутим під час його проведення доказів в їх сукупності та кожному окремо, в результаті чого вирішується питання щодо правильності кваліфікації діянь.

У викладених фактах відсутні конкретні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо слідчим ОСОБА_10 його керівником ОСОБА_7 .
Заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за вищевказаними складами кримінальних правопорушень.

Встановлено, що 22.04.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Хмельницької обласної прокуратури з заявою про притягнення слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому), ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст.364 КК України.

ОСОБА_3 отримав відповідь, датовану 28.04.2021 про те, що першим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 22.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення усіх обставин, які відповідно до ст.. 91 КПК України підлягають доказуванню. Підстав для внесення відомостей до ЄРДР Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому), ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не вбачається.
ОСОБА_3 вважає, що у межах кримінального провадження не виконана ухвала Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.03.2021 по справі №686/2313/20 за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 від 29.11.2019 року, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні за їхньою заявою стосовно колишніх керівників держави.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 посилаються на те, що від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому лише ОСОБА_3 отримав лист-повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 22.03.2021, датований 22.03.2021 №2817/1401-01-21.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 був єдиним адресатом цього листа, хоча заявником про кримінальне правопорушення був і ОСОБА_11 ,а додатком до нього був витяг з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні від 23.03.2021, скаржники вважають, що слідчий ОСОБА_6 підробив указаний документ, а тому вчинив кримінальне правопорушення.

Крім того, скаржники у якості кримінально караної поведінки слідчого ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_6 і його керівника ОСОБА_12 вважають те, що вони не внесли відомості в ЄРДР за їхньою заявою від 29.11.2019 про вчинення кримінального правопорушення колишніми вищими посадовими особами держави, що на їхню думку підтверджує ухвала Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.03.2021 у справі 686/2313/20, якою зобов`язано внести відомості в ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Інші доводи скарги стосуються незгоди скаржників з відомостями, які містились у сформованому та надісланому лише ОСОБА_3 витязі з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 , зокрема вказівки на недоліки отриманого витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні.

Зокрема, щодо відсутності дати заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.11.2020 у розділі «короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення», незазначення прізвища, імені та по-батькові ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як заявників про кримінальне правопорушення (зазначено «самостійне виявлення слідчим, дізнавачем, (уповноваженою особою іншого підрозділу) кримінального правопорушення під час досудового розслідування»).
Слідчий суддя зазначає, що пунктом 1 підрозділу 8 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 визначено, що редагування (зміна) зафіксованих у Реєстрі відомостей здійснюється шляхом внесення Реєстратором оновлених даних до електронних карток.
Однак, можливість реєстратором вносити оновлені дані ЄРДР не передбачає у силу ст.303 КПК України, можливості звертатися зі скаргою на дії або бездіяльність щодо не вчинення таких дій, у тому числі не свідчить про кримінально караний характер дій реєстратора, який вніс такі відомості до ЄРДР.
Слідчий суддя зазначає, що ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.
Відповідно до п. 1.1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджених наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.7 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань).
При внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості. До Реєстру включаються відомості про кримінальні правопорушення, вчинені в громадських місцях. До громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів. (п. 2.14, 2.20 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань).
У разі виявлення помилкових відомостей у витязі з ЄРДР ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не позбавлені можливості поінформувати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні про вказані обставини.
З огляду на наведене, зазначені аргументи скарги про підробку відомостей у витязі з ЄРДР як ознака кримінального правопорушення, є безпідставними.
Крім цього, деякі з указаних недоліків витягу з ЄРДР були виправлені та відображені у сформованому 28.04.2021 витязі у вказаному кримінальному провадженні, який бу додатком до зазначеного вище листа за підписом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 від 28.04.2021 року № 31/-1917-21.
Зокрема, зазначено прізвище ОСОБА_3 як заявника у кримінальному провадженні №0000007.
Аргументи ОСОБА_3 у судовому засіданні про те, що вказаний витяг з ЄРДР є підробкою,у тому числі тому, що прізвище ОСОБА_4 у ньому відсутнє прізвище ОСОБА_4 як заявника слідчий суддя вважає безпідставними.
Зазначеним Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджених наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, затверджений Додаток 6(пункт 1 глави 4 розділу I), у кому відображений формуляр витягу з ЄРДР.
Оскільки ЄРДР є фактично електронною базою даних, функціонал кожного із розділів витягу з ЄРДР у електронному вигляді має обмежену кількість символів.
За повідомленням прокурора, у розділ 4 витягу «Прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР)» можливо внести у якості заявника з повним відображенням одну відомості лише про одну особу.
З огляду на це у оновленій інформації у витязі з ЄРДР зазначене прізвище ім`я та по-батькові лише ОСОБА_3 .
У лівому нижньому кутку витягу згідно із його затвердженою формою, відображається дата його формування.
Вказане слугує підтвердженням актуальності на конкретну дату зазначених у ньому відомостей.
За наведених обставин, доводи ОСОБА_3 про те, що витяг від 28.04.2021 є підробкою, оскільки відомості внесені в ЄРДР 22.03.2021, є необґрунтованими.
А тому слідчий суддя їх до уваги не бере.
Твердження скаржників про те, що слідчий ОСОБА_6 підробив витяг, дата якого була 23.03.2021 і направив із супровідним листом, датованим 22.03.2021 не свідчить про ознаки кримінального правопорушення за наведеної можливості сформувати витяг у конкретну дату.
Наведені розбіжності свідчать лише про різну дату вихідного документа та формування витягу з ЄРДР.
Разом із тим, скаржники не довели, що вони отримали вказаний витяг 22.03.2021, тобто у той час, коли він не міг бути сформований.
А тому у якості підстави для внесення відомостей в ЄРДР слугувати не може.
Доводи ОСОБА_4 про вчинення зазначеними службовими особами ТУ ДБР у м.Хмельницькому кримінального правопорушення, оскільки йому не був направлений витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007, не може бути взятий до уваги.
Реалізація права ОСОБА_4 , передбаченого п.1-1 ч.2 ст.60 КПК України як заявника у кримінальному провадженні на отримання витягу з ЄРДР може бути вирішена у процесуальний спосіб шляхом звернення до слідчого.
Отже, доводи скаржників про наявність ознак кримінального правопорушення ґрунтуються на їхній власній оцінці зазначених обставин, що не є підставою для задоволення скарги.
Обставини, які свідчать про вчинення особами, на яких вказує ОСОБА_3 кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження.
Під час розгляду заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_13 правильно встановлена відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, що вказує на її необґрунтованість.
А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
Керуючись положеннями статей 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги, поданої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя