КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000168, внесеного до ЄРДР 15 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_9
захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року задоволено клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору, та обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,повернуто прокурору Офісу Генерального прокурора.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що повернення обвинувального акта прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом явної невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Проте, як зазначає прокурор, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000168 від 15 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, містить усі визначені законом відомості та реквізити. До обвинувального акта відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України додано усі передбачені законом документи (реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваних про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування).
Апелянт вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, висновок суду про те, що обвинувальний акт не вручено захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_11 , а реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, і що вказані недоліки перешкоджають суду призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
Прокурор, з посиланням на п. З ч. З ст. 314 КПК України, акцентує увагу на тому, що повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише у випадку виявлення судом невідповідності вимогам КПК України саме обвинувального акту у кримінальному провадженні, а не реєстру матеріалів досудового розслідування. Також апелянт зазначає, що судом зроблено безпідставний висновок про невідповідність вимогам ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки реєстр містить усі визначені законом відомості та реквізити, у тому числі номер та найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також час (дату) її проведення.
Окремо прокурор звертає увагу на те, що після складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, копії вказаних процесуальних документів прокурором в порядку ст. 293 КПК України надано всім підозрюваним та їх захисникам, в тому числі захиснику підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , про що свідчить відповідна розписка. у той же час, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи щодо укладення ОСОБА_6 договору про надання правової допомоги також і з адвокатом ОСОБА_11 . Згідно з протоколом ознайомлення підозрюваного ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження, складеного 27 червня 2017 року в порядку ст. 290 КПК України, зазначену процесуальну дію проведено за участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , і про наявність у нього інших захисників підозрюваним не заявлялось.
Також апелянт зазначає про те, що при направленні до суду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України прокурором до вказаного акту у відповідності з вимогами п. З ч. 4 ст. 291 КПК України додано розписки всіх підозрюваних про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. В той же час, долучення до обвинувального акту розписок захисників обвинувачених вказаною правовою нормою не вимагається.
На переконання прокурора, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому підстави для застосування п. З ч. З ст. 314 КПК України відсутні.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Перевіркою матеріалів встановлено, що до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження № 0000168, внесене до ЄРДР 15 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, яке призначене до підготовчого судового засідання на 26 квітня 2021 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року задоволено клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору, та обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Офісу Генерального прокурора.
Суд мотивував своє рішення тим, що в ході підготовчого судового засідання було встановлено, що у порушення вимог ч. 4 ст. 46, п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_11 не було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Також суд вважав слушними доводи адвоката ОСОБА_11 щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.
За таких обставин місцевий суд дійшов висновку, що зазначені недоліки перешкоджають суду призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Вичерпні вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, та відомості, які він має містити, закріплені у положеннях ст. 291 КПК України.

Частиною 2 ст. 291 КПК України (в редакції станом на час затвердження обвинувального акту 29 червня 2017 року) передбачено, що обвинувальний акт повинен містити:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта;
9) дату та місце його складення та затвердження.

Перевіркою змісту обвинувального акту встановлено, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить всі визначені законом відомості.

Окрім того, колегія суддів враховує, що згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Таким чином законом передбачено долучення до обвинувального акту, серед іншого, розписки про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування лише підозрюваного.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що до обвинувального акту долучені відповідні розписки всіх обвинувачених (ас. 68-70 т.1).

Що стосується висновку суду першої інстанції про невручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування адвокату ОСОБА_11 , то, на переконання колегії суддів, він не ґрунтується на матеріалах справи.
Згідно з ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Частиною 1 ст. 293 КПК України передбачена передача прокурором під розписку захиснику копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування одночасно з переданням обвинувального акта, проте, вимоги закону про долучення до обвинувального акту відповідної розписки адвоката відсутні.
Відповідно до наявних у матеріалах судового провадження даних під час досудового розслідування захист ОСОБА_6 здійснювався адвокатом ОСОБА_10 , якому у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, 27 червня 2017 року здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження (ас. 26 т.1).
Обвинувальний акт затверджений прокурором 29 червня 2017 року (ас. 1 т.1), і в цей же день обвинувальний акт отриманий судом (ас. 71 т.1).
Згідно з наявними матеріалами судового провадження Адвокатська угода № 22/1 про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_11 та ОСОБА_6 укладена лише 22 січня 2018 року (ас. 164 т.1), тобто, після направлення обвинувального акту до суду.
Будь-яких даних про те, що адвокат ОСОБА_11 брав участь на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, крім посилання на вказані обставини у клопотанні захисника (ас. 122-123 т.2), матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, посилання в оскаржуваній ухвалі, як на одну з підстав повернення обвинувального акту, - невручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування адвокату ОСОБА_11 , є необґрунтованим.

Також, на переконання колегії суддів, є необґрунтованим і посилання в ухвалі місцевого суду, як на одну з підстав повернення обвинувального акту, на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000168, внесеного до ЄРДР 15 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Однак, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо саме обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, а, окрім того, судом не зазначено, у який спосіб невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування перешкодила призначенню справи до судового розгляду.

Таким чином, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими.

Окремо колегія суддів звертає увагу на таке.
З матеріалів провадження встановлено, що ухвалою колегії суддів Голосіївського районного суду м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_14 , суддів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 21 березня 2018 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору (ас. 211-214 т.1).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року зазначена ухвала місцевого суду скасована з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. При цьому в ухвалі апеляційного суду вказано про те, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав, зазначених в ухвалі, яка оскаржується, суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому кримінальним процесуальним законом в стадії підготовчого засідання, оскільки вдався до оцінки змісту обвинувального акту щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та висунутого обвинувачення (ас. 20-23 т.2).
Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні після скасування ухвали суду першої інстанції.
Однак, всупереч положень ч. 2 ст. 76 КПК України, судова справа передана тому ж складу суду (ас. 26 т. 2), що є істотним порушенням вимог закону та відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України є безумовною підставою скасування ухвали місцевого суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції - до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України повернуто прокурору Офісу Генерального прокурора, - скасувати, призначити новий розгляд в суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ ________________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3