Провадження № 1-кп/243/368/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецькорї області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Бахмутської установи покарань, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 00001648 від 08 вересня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 307, КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 307 КК України.
18 березня 2021 року прокурором подане клопотання про визнання у справі потерпілою особою в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України юридичну особу Головне Управління Національної поліції в Донецькій області. В своєму клопотанні прокурор зазначив, що відповідно до обвинувального акта, який перебуває на розгляді в суді, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), за таких обставин. Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись корисним мотивом та переслідуючи мету протиправного заволодіння чужим майном, 09 жовтня 2020 року, в період часу з 07 год. 45 хв. до 08 год.40 хв., знаходячись поміж будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , шляхом обману громадянина ОСОБА_6 , який виконував спеціальне завдання правоохоронних органів, діючи під зміненими анкетними даними, щодо продажу наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, продав останньому за грошові кошти в сумі 1000 грн. 00 коп., котрі були виділені для проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, працівниками поліції та є коштами спеціального призначення ГУ НП у Донецькій області. В цей же день, о 08 год. 40 хв. працівниками Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області біля будинку № 13 по вул. Куп`янській, в м. Слов`янську Донецької області у ОСОБА_6 були виявлені та вилучені три пігулки, які відповідно до висновків експертизи - психотропні речовин та прекурсорів не містять. Посилаючись на норми ст. 55 КПК України, прокурор вважає, що оскільки кошти, які, відповідно до пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, передав ОСОБА_6 останньому, належать Г У НП в Донецькій області, то вказаній юридичній особі завдано шкоди, отже саме її слід визнати у справі потерпілою особою.
25 березня 2021 року захисник ОСОБА_3 ОСОБА_5 подала до суду свої заперечення на клопотання прокурора, в яких зазначила, що 09 жовтня 2020 року її підзахисному ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті наркотичного засобу, обіг, якого обмежено. Підставою для пред`явлення підозри слугувало проведення контролю за вчиненням злочину шляхом проведення оперативної закупки, яке сталося 21 вересня 2020 року, внаслідок якого у оперативного покупця було вилучено наркотичну речовину «метадон». Крім того, 09 жовтня 2020 року повторно, з метою проведення контролю за вчиненням злочину працівниками правоохоронних органів було організовано проведення оперативної закупки та пред`явлено підозру. Після проведення експертизи на предмет встановлення наркотичних засобів у пігулках, які нібито передавав мій підзахисний по інкримінованим кримінальним правопорушенням, а саме по епізоду від 09 жовтня 2020 року наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів не міститься. Разом з тим, 23 грудня 2020 року їй та її підзахисному ОСОБА_3 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 307, та ч. 1 ст. 190 КК України. 23 грудня 2020 року був вручений обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 1 ст.190 КК України. В обвинувальному акті, зокрема, зазначено, що потерпілі особи відсутні. Разом з тим, оскільки ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. І ст. 190 КК України, то слід зазначити, що з об`єктивної сторони шахрайство полягає у протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. Отже, залучення потерпілої сторони є обов`язковим на етапі досудового слідства. Захисник також зазначив у своїх запереченнях, що безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності. Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно. Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого: для заволодіння чужим майном чи правом на нього винний використовує особливі довірчі стосунки, які склалися між ним та власником чи володільцем майна. Такі стосунки можуть виникати внаслідок особистого знайомства, родинних або дружніх зв`язків, рекомендацій інших осіб, зовнішньої обстановки, цивільно-правових або трудових відносин, соціального статусу винного чи інших осіб тощо. Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман як злочинний спосіб може полягати у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей (активний обман) та/або приховуванні певних обставин, якщо в особи є обов`язок повідомити про них (пасивний обман). Обман під час шахрайства застосовується винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Також, згідно з вимогами Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів, речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форма власності для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти МВС, СБУ, податкової міліції. їх отримання і використання здійснюється згідно з відомчими нормативними актами МВС та СБУ України, тощо.
За таких обставин захисник вважає, що надання грошових коштів є свідомим фактом для певних цілей і тому, потерпілим під час проведення оперативної закупки не може бути орган, грошові кошти якого знаходяться у його віданні та повинні бути використані для викриття злочину. Кримінально процесуальний кодекс України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. Очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, і може полягати, зокрема, у неможливістю визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення. Також без добровільної письмової згоди неможливо визнати певну фізичну чи юридичну особу потерпілою.
У зв`язку з чим захисник просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про залучення потерпілого у кримінальному провадженні (ЄРДР № 0001648) юридичної особи - Головного управління Національної поліції в Донецькій областіВ судовому засіданні сторони доводи викладені у клопотанні та запереченні на нього підтримали повністю.
Вислухавши думку сторін, суд приходить до такого висновку.
Обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 кваліфікується за ч. 1 ст. 190 КК України, за яким, визнається кримінально караним діянням заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Особлива частина КК України складається з розділів, назва кожного з яких виокремлює певну групу розташованих у ньому складів злочинів, схожих між собою за родовим об`єктом посягання. Стаття 190 поміщена законодавцем у Розділ VI особливої частини КК України із назвою «Кримінальні правопорушення проти власності», який прямо передбачає, що об`єктом посягання є власність конкретної особи.

В обвинувальному акті зазначено, що потерпілої особи від злочину не встановлено. З реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що будь-які процесуальні дії із потерпілою особою не вчинялися, потерпіла особа до процесуальних дій залучена не була, вимоги, передбачені ст. ст. 44, 55, 59 КПК України виконані не були, відомості про причини невиконання вимог закону суду невідомі.

Виходячи зі змісту конкретної правової норми чинного КК України (ч.1 ст. 190), з об`єктивної сторони шахрайство полягає у протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. Особливістю шахрайства на відміну від інших корисливих кримінальних правопорушень, полягає у тому, що в результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності. За ознакою безпосередньої участі потерпілого у процесі незаконного вилучення майна шахрайство схоже з вимаганням, яке також передбачає передачу майна чи права на нього винній особі самим потерпілим. Однак, якщо при вимаганні потерпілий робить це вимушено, то при шахрайстві потерпілий переконаний у тому, що він розпоряджається майном за власною волею, у своїх інтересах або принаймні не на шкоду цим інтересам. Така його переконаність є результатом впливу на нього шахрая, а саме, введенням потерпілого в оману щодо правомірності передачі ним винному майна чи надання йому права на майно.

Зважаючи на норми матеріального права в межах кваліфікації висунутого обвинувачення, слід дійти висновку, що в даному випадку потерпілою особою від злочину є особа яка безпосередньо приймала участь у процесі незаконного вилучення майна.

З клопотання прокурора вбачається, що громадянин ОСОБА_6 , діючи під зміненими анкетними даними, виконував спеціальне завдання правоохоронних органів та отримав кошти в сумі 1000 грн. 00 коп., котрі були виділені для проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, та є коштами спеціального призначення ГУ НП у Донецькій області.

Представник ГУ НП у Донецькій області не приймав безпосередньої участі у проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу. При цьому, особа, яка була залучена до виконання спеціального завдання, отримала гроші для виконання вказаного завдання, отже на момент їх передачі на правових підставах володіла ними.

За таких обставин, ГУ НП у Донецькій області не є потерпілим з точки зору матеріального права в рамках кваліфікації пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, зокрема, визнається:

1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Суду не представлено відомостей про наявність заяв, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, як не представлено письмової згоди на визнання особи потерпілої.
З огляду на викладене, зважаючи на об`єктивну сторону інкрімінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а також ч. 7 ст. 55 КПК України, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись КПК України, КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задволенні клопотання прокурора про визнання у справі потерпілою особою в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України юридичну особу Головне Управління Національної поліції в Донецькій області відмовити.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошений 20 квітня 2021 року, о 11 год. 45 хв..

Головуючий суддя: ОСОБА_1