Постанова

Іменем України
09 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 739/1881/19
провадження № 51- 1863 км 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2020 року задоволено клопотання ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» та конфісковано на користь держави мобільний телефон марки SamsungSM-B310E Duos з батареєю живлення, вилучений 30 жовтня 2019 року у засудженого ОСОБА_7 під час проведення позапланового обшуку в камері № 22.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , а його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2020 року повернуто апелянту з підстав, передбачених ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Вимоги касаційної скарги та узгоджені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що слідчий суддя ухвалив рішення, яке не передбачено кримінальним процесуальним законом, оскільки питання про конфіскацію виявлених та вилучених в засуджених предметів та речей, які заборонені до зберігання та використання в колоніях вирішується в порядку ч. 7 ст. 102 КВК і не є рішенням слідчого судді ухваленим під час досудового розслідування, що оскаржуються в порядку ст. 309 КПК. Вважає, що апеляційний суд був не вправі відмовити у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки рішення слідчого судді від 02 березня 2020 року відноситься до рішень, порядок оскарження яких не врегульований КПК.
Мотиви Суду
Згідно зіст.433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У п.1 ч. 1, ч. 2ст. 438 КПКпередбачено, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимогКПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з частиною 1 статті 102 КВК, у виправних та виховних колоніях порядок виконання та відбування покарання засуджених регулюється за допомогою встановленого режиму.
Положеннями пункту 2 частини 7 статті 102 КВК передбачено, що за клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію в засуджених речей та предметів, які заборонено використовувати в колоніях або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК.
Згідно з нормами п. 14 ч. ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

За таких обставин слід зазначити, що питання визначені у п. 2 ч. 7 ст. 102 КВК вирішуються в порядку, передбаченому розділом VIII«Виконання судових рішень» КПК.
Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК ухвали за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Як слідує з матеріалів провадження, відповідно до ст. 102 КВК, до суду першої інстанції звернулася ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» із клопотанням про конфіскацію на користь держави мобільного телефону марки SamsungSM-B310E Duos з батареєю живлення, вилученого 30 жовтня 2019 року у засудженого ОСОБА_7 під час проведення позапланового обшуку в камері № 22, яке ухвалою слідчого судді від 02 березня 2020 року було задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до Чернігівського апеляційного суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу слідчого судді.
Ухвалою від 13 березня 2020 року Чернігівський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на зазначену ухвалу слідчого судді з підстав, передбачених ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не входить до переліку ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначеному у ст. 309 КПК.
Втім, колегія суддів касаційного суду вважає, що такий висновок суду апеляційної інстанції є незаконним, оскільки питання пов`язані із забезпеченням режиму у виправних і виховних колоніях, передбачені ст. 102 КВК, вирішуються слідчим суддею не під час досудового розслідування, а в порядку, передбаченому розділом VIII«Виконання судових рішень» КПКта відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відтак, в апеляційного суду не було правових підстав, передбачених ч. 4 ст. 399 КПКдля відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2020 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року є незаконноюі у даному випадку перешкодила учасникам судового провадження реалізувати право на доступ до правосуддя.
Отже, таке порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотним, оскільки воно перешкодило суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, оскаржувану ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції зі стадії прийняття апеляційної скарги, під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і умотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року,
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3