У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2021 Справа №607/9933/21

Провадження 1-кс/607/3199/2021
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000236 від 10 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000236 від 10 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про накладення арешту на вилучений 03 червня 2021 року в ході огляду освітлювальний пристрій світильник «SHREDER».

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання слідчого слід повернути, як таке, що подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, виходячи з наступних обґрунтувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Окрім цього, у згідно з ч.2 ст. 171 КПК України клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Крім того, оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, мають бути додані до клопотання.
Проте, до клопотання не долучено документи, які підтверджують право власності на майно що належить арештувати та не зазначено, кому саме належить це майно, або докази, що свідчать про володіння, користування чи розпоряджання таким майном підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або третіми особами таким майном.
Враховуючи, що ч. 1 ст. 172 КПК України встановлює обов`язок слідчого судді повідомити власника майна про розгляд клопотання про арешт майна, відсутність інформації про такого власника позбавляє слідчого суддю можливості виконати дану вимогу закону.

Окрім цього, згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Із змісту вказаної статті можна зробити висновок, що правом на звернення із клопотанням про арешт майна третьої особи наділений лише прокурор.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що оскільки слідчим у клопотанні не вказано особу, якій належить майно, арешт на яке просить накласти останній, слідчий суддя позбавлений можливості оцінити процесуальний статус особи, які належить майно та встановити чи уповноважений слідчий у даному випадку звертатись до слідчого судді з клопотанням про арешт на вказане у клопотанні майно.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000236 від 10 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України про арешт майна повернути прокурору відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення недоліків 72 години з моменту отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1