Справа № 359/5318/21
Провадження № 1-кс/359/848/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
поручителя ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Борисполі з повною фіксацією технічними засобами клопотання начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 127 КК України,

в с т а н о в и в :
15.06.2021 слідчий СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернулася до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 посилаючись на те, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000016 від 05.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 127 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , реалізуючи прямий злочинний умисел на створення організованої групи, діючи з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, не пізніше грудня 2020 року, з метою створення організованої групи з числа особисто знайомих йому осіб, відносно яких мав впевненість у їх особистих вольових рисах, особистій відданості, готовності беззаперечного виконання його вказівок, схильності до протиправної діяльності, наявності потрібних навичок та знань, запропонував увійти до складу створюваної ним організованої групи раніше відомим йому особам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , яким повідомив про свої злочинні наміри щодо створення організованої групи, діяльність якої мала за своїми наслідками забезпечити йому та іншим учасникам вказаного утворення незаконне збагачення за рахунок грошових коштів та іншого майна громадян унаслідок вчинення відносно них злочинів, на що вказані особи, будучи переконаними у отриманні обіцяної винагороди у вигляді невстановлених дій матеріального характеру, погодилися та таким чином увійшли до складу організованої групи. Після входження ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 до складу організованої групи, ОСОБА_9 розподілив між ними у зазначеному злочинному утворенні функції та обов`язки щодо підготовки та вчинення злочинів.
Так, ОСОБА_9 взяв на себе керівну функцію у створенні та діяльності організованої групи і вчинюваних її учасниками злочинів, а саме: надавав відповідні вказівки учасникам організованої групи; розподілив між учасниками функції, визначив об`єкти протиправних посягань та злочинну діяльність в цілому шляхом погодження планів вчинення злочинів, забезпечив організовану групу власним автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та автомобілем «Мітсубісі» моделі «Pagero» з реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».
На ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 як активних учасників і виконавців організованої групи, що володіють спеціальними навичками та знаннями, схильних до вчинення насильства, покладались функції щодо безпосереднього вчинення злочинів, спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, заволодіння майном потерпілих.
На ОСОБА_12 , як активного учасника та виконавця організованої групи, що володіє спеціальними навичками та знаннями, схильний до вчинення насильства, покладались функції щодо безпосередньої участі у вчиненні злочинів, заволодіння майном потерпілих, забезпечення організованої групи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER», який належить ОСОБА_15 . На ОСОБА_14 покладалась функція сприяння вчиненню кримінальних правопорушень іншими співучасниками шляхом надання особистої інформації про потерпілих, зокрема, про адреси їх фактичного проживання, номерів телефонів, особистих та сімейних фотознімків, для їх використання при висуненні вимог передачі чужого майна.
У грудні 2020 року, ОСОБА_9 , будучи організатором та керівником створеної ним організованої групи, від іншого учасника організованої групи ОСОБА_14 отримав інформацію про матеріали кримінального провадження №0006834 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, що розслідується слідчим відділом Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області, за фактом умисного підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_16 , та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_14 , відповідно до яких до вчинення злочину вірогідно можуть бути причетні ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
В дійсності у кримінальному провадженні №0006834 не було зібрано достатньо доказів для оголошення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і будь-яким особам не повідомлялось про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Вказану інформацію ОСОБА_9 повідомив іншим учасникам створеної ним організованої групи, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , а також надав пропозицію про вчинення вимоги передачі чужого майна, а саме, коштів у сумі 35 тис. доларів США, щодо ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами.
З цією метою ОСОБА_14 надав ОСОБА_9 також повну інформацію щодо ОСОБА_17 , зокрема, адресу його фактичного проживання, номер телефону, особисті та сімейні фотознімки, а також номер телефону і адресу реєстрації ОСОБА_18 для їх використання при висуненні вимог передачі чужого майна.
27.12.2020 ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний умисел, керуючи організованою злочинною групою, разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 прибув до домоволодіння ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення щодо ОСОБА_17 вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, а також пошкодження чи знищення їхнього майна.
Після прибуття, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_17 у ресторані «PioppoNero» за адресою м. Київ, вул. Виноградна, 1, що знаходиться неподалік від місця проживання ОСОБА_17 , пред`явив особисті та сімейні фотознімки ОСОБА_19 , отримані від ОСОБА_14 , висловив погрози застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, а також пошкодження чи знищення їхнього майна, оскільки володіє повною інформацією щодо нього та його близьких родичів і їхнього майна, після чого висловив вимогу передачі йому коштів під вигаданим приводом компенсації за знищення шляхом підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 в м. Чернігів, яке сталося у 2019 році, яке нібито організував ОСОБА_17 та виконав ОСОБА_18 .
Після цього, ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_9 зустрітись через певний час після того, як він ( ОСОБА_17 ) особисто з`ясує вище вказані обставини спалення автомобіля в м. Чернігів.
21.01.2021, 24.01.2021, 09.02.2021 ОСОБА_9 телефонував ОСОБА_17 з номеру абонента НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 за допомогою месенджера «WhatsApp» та продовжував висловлювати вимоги передачі йому коштів.
18.03.2021 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули до місця проживання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над ОСОБА_18 , а також пошкодження чи знищення його майна.
Однак, ОСОБА_18 зачинився у будинку та викликав працівників поліції і відмовився розмовляти з ОСОБА_9

18.03.2021 приблизно о 13.55 год. ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на вимогу ОСОБА_9 зустрілись з ним, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на АЗС «Глуско» на 48 км. траси Київ-Харків, де ОСОБА_9 надав ОСОБА_17 копії матеріалів кримінального провадження №0006834, що розслідується слідчим відділом Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області, зазначивши, що у них на його думку містяться докази вчинення підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та повторив вимогу передати йому кошти у сумі 15 тис. доларів США.
В дійсності у кримінальному провадженні №0006834 не було зібрано достатньо доказів для оголошення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і будь-яким особам не повідомлялось про підозру у вчиненні вказаного злочину.
Після цього, ОСОБА_9 надіслав ОСОБА_17 два СМС-повідомлення - «15», «жду неделю» - у месенджері «WhatsApp», що означає вимогу сплатити через тиждень 15 тис. доларів США.
В подальшому, ОСОБА_9 спланував разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 вчинити викрадення ОСОБА_18 і його катування з метою примусити зізнатись у вчиненні підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 за замовленням ОСОБА_17 та в подальшому використати цей факт як погрозу застосування аналогічного насильства до останнього для примусу ОСОБА_17 та ОСОБА_18 передати їм грошові кошті у сумі 35 тис. доларів США.
09.04.2021 ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 на автомобілях марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_7 та марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули на АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, куди також викликали ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Реалізовуючи зазначений спільний умисел на вчинення вимагання коштів у ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , викрадення і катування ОСОБА_18 , ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 розмістили автомобілі біля альтанки на парковці АЗС «Глуско» таким чином, щоб загородити від сторонніх спостерігачів та камер спостереження АЗС місце навколо альтанки.

Після прибуття на АЗС 09.04.2021 приблизно о 14.44 год., ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пройшли до альтанки, де знаходились ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_4 .

У цей момент ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , виконуючи спільний злочинний план, переслідуючи корисливий мотив, діючи організованою групою, викрали ОСОБА_18 , а саме, із застосуванням насильства примусово помістили його у автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_7 та вивезли у невстановлене місце неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків.

Тим часом, ОСОБА_9 , перебуваючи на вказаній АЗС, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_17 з метою залякування та переконання у дійсності його ( ОСОБА_9 ) намірів застосувати в подальшому до ОСОБА_17 фізичне насильство у разі не передачі йому коштів, після чого ОСОБА_9 також під`їхав на автомобілі «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 у невстановлене місце неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, куди ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 примусово доставили ОСОБА_18 , викравши його.

Перебуваючи у невстановленому місці неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 протягом приблизно 2 годин умисно, з метою заподіяння ОСОБА_18 сильного фізичного болю та фізичних страждань, наносили йому удари руками, ногами, молотком по голові, руках, ногах, тулубу та обличчю, вимагаючи зізнатись у вчиненні підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_14 .
Під час незаконного позбавлення волі та викрадення і катування ОСОБА_18 , останній з метою припинення заподіяння йому фізичного болю та фізичних страждань, на вимогу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 повідомив, що це саме він вчинив за власною ініціативою підпал автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_14 , без сприяння у цьому інших осіб.
Після цього, ОСОБА_9 повернувся на АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків та повідомив ОСОБА_14 та ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_18 зізнався у вчиненні за власною ініціативою умисного підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_14 , а також повідомив, що він разом з ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 може продовжити катування ОСОБА_18 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_17 , з метою уникнути катування ОСОБА_18 , усвідомлюючи реальність намірів застосування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 фізичного насильства також і до нього, прийняв їхню вимогу передати їм кошти у сумі 15 тис. доларів США.

Далі ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати спільний з іншими учасниками злочинної групи злочинний план на вчинення вимагання коштів у сумі 35 тис. доларів США, користуючись моральною пригніченістю ОСОБА_17 через раніше застосоване насильство до нього та ОСОБА_18 , 18.04.2021у месенджері «WhatsApp» з номеру абонента НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 надіслав ОСОБА_20 . СМС-повідомлення з вимогою сплатити йому крім раніше обумовленої суми додатково ще 20 тис. доларів США нібито за спалення автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_14
21.04.2021 у телефонній розмові ОСОБА_17 з ОСОБА_14 за номером абонента НОМЕР_8 у месенджері «WhatsApp»останній повторив вимоги злочинної групи про передачу додатково ще 20 тис. доларів США та ОСОБА_17 , будучи морально пригніченим через раніше застосоване насильство до нього та ОСОБА_18 , погодився, усвідомлюючи, що у разі відмови злочинна група у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_4 застосує аналогічне фізичне насильство до нього чи його близьких або пошкодить чи знищить їхнє майно, оскільки володіє повною інформацією щодо нього.
05.02.2021 СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області внесено відомості до ЄРДР за №0000016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

06.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.
07.05.2021 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 01.07.2021.
09.06.2021 постановою керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_22 , продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 06.08.2021.
На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 01.07.2021, але досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно завершити та отримати висновки судових експертиз і їх висновки долучити до матеріалів кримінального провадження, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , тому необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд задовольнити клопотання у повному обсязі та продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 . До підозрюваного не можуть бути застосовані запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити підозрюваному вчинити нові злочини, не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства, не зменшать наявність вищенаведених ризиків та не зможуть перешкодити їх реалізації.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання підозрюваного під вартою. Вважає, що прокурором не доведено можливість ОСОБА_4 будь-яким чином впливати на потерпілих, оскільки останні допитані на досудовому слідстві, що підтверджується протоколами допиту. Наміру переховуватися від слідства та суду у підозрюваного немає, оскільки останній має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Позитивно характеризується. Причетність його до вчинення інкримінованих йому злочинів не доведена.

ОСОБА_4 підтримав думку захисника. Просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зобов`язався не порушувати обов`язків покладених на нього судом у разі зміни запобіжного заходу. Вину в чиненні кримінальних правопорушень заперечує, так як ніяких дій відносно потерпілих не вчиняв.
Допитаний у судовому засіданні поручитель підтримав заявлене ним клопотання про особисту поруку ОСОБА_4 . Зауважив, що він голові Проводу Добровольчого Руху ОУН та володіючи обставинами звинувачення ОСОБА_4 , бажає взяти його на особисту поруку та нести за нього відповідальність. Повідомив, що неодноразово був поручителем відносно інших осіб.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового процесу, думку поручителя, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна, вчинене організованою групою; злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України викрадення людини, з корисливих мотивів, вчинене організованою групою; злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України катування, тобто умисне заподіянні сильного фізичного болю та фізичного страждання шляхом нанесення побоїв, з метою примусити потерпілого та іншу особу вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання, а також з метою залякування його та інших осіб, вчинене організованою групою.
Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою визначається судом з урахуванням обставин, викладених в ст.ст.177, 178 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.177, ч. 1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 04.042013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому, та наявність або відсутність у нього постійного місця проживання тощо.
Судом встановлено, що 05.02.2021 СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області внесено відомості до ЄРДР за №0000016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.

06.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України.
07.05.2021 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 01.07.2021.
09.06.2021 постановою керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_22 , продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 06.08.2021.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи, є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, яка може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Так, наявність ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів.
Ймовірність настання ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України впливу на потерпілих, оскільки останньому відомі анкетні дані потерпілого та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованих злочинів, які супроводжувався насильством, щодо потерпілого, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження.
У відповідності до ст. 180 КПК України - особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового poзслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Частиною 2 даної статті передбачено, що наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Разом із цим, слідчому судді поручителем ОСОБА_6 до матеріалів клопотання не долучено належних доказів підтвердження того, що наявність його, як одного поручителя може забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та унеможливить реалізацію наявних ризиків.
Суд враховує той факт, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 01.07.2021, але досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати з НДЕКЦ МВС України висновки судових балістичних експертиз, призначених на підставі постанови слідчого; отримати всі процесуальні документи (протоколи, диски, клопотання ухвали) зі знятим грифом таємності. Після надходження висновків призначених судових експертиз, вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних. В разі надходження клопотань сторони захисту щодо допитів підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , допитати вказаних осіб в процесуальному статусі підозрюваних.
У п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
Враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Належні докази можливості зміни підозрюваному запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, стороною захисту суду, не надано.
Обраний відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Враховуючи встановлені вищенаведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, особу підозрюваного ОСОБА_4 який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України, що вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без застосування застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 127 КК України, у межах строку досудового розслідування, утримуючи його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Строк дії ухвали до 24-00 год. 06 серпня 2021 включно.

У задоволенні клопотання Голови Проводу ГО «Добровольчий Рух ОУН» ОСОБА_6 про особисту поруку щодо підозрюваного ОСОБА_4 , відмовити.
Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення захисником, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали, безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали буде оголошено о 08:40 год. 22.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1