Справа № 643/7242/21
Провадження № 1-кс/643/1973/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000460 від 21.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З представлених суду матеріалів вбачається, що в період часу з 17:00 год. по 17:28 год. 20.04.2021 був проведений огляд місця події поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду були виявлені та вилучені автомобіль HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові, товарно-транспортна накладна №11 від 20.04.2021 завірена печаткою фермерського господарства «Борисівка».

На місці події було встановлено, що автомобілем HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , контактний телефон НОМЕР_2 . ОСОБА_4 від надання пояснень згідно ст.. 63 Конституції України відмовився, через що встановити де саме були добуті вилучені дрова не представляється можливим.

Крім того ОСОБА_4 мав при собі товарно-транспортну накладну, яка є додатком 1 до договору поставки, форма №1-ТН та була заповнена неналежним чином. Інших супровідних документів, включаючи довіреність вантажоодержувача, яка передбачена цією ж ТТН, водій не надав, через що підтвердити законність як перевізки дров так і випилу зелених насаджень та отримання вилучених дров не представляється можливим.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 є юридична особа ТОВ «НБ», яка зареєстрована за адресою: Хаоківська область, м. Харків, просп.. Ново-Баварський 118

Вилучені в ході огляду місця події від 20.04.2021 автомобіль HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові, товарно-транспортна накладна №11 від 20.04.2021 завірена печаткою фермерського господарства «Борисівка» є безпосередніми речовими доказами вказаного кримінального правопорушення. Необхідність визнання вказаного транспортного засобу з вантажем дров та товарно-транспортною накладною, речовими доказами полягає у тому, що вони необхідні для проведення експертиз направлених на встановлення обставин кримінального правопорушення, проведення слідчих експериментів та можуть зберігати на собі сліди вчиненого правопорушення. Викладене свідчить, що зазначені вище предмети можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження..

На теперішній час автомобіль HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові, товарно-транспортна накладна №11 від 20.04.2021 завірена печаткою фермерського господарства «Борисівка» перебувають у відділенні №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Слобожанське, вул. Першотравнева 1.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що автомобіль HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною в кузові, товарно-транспортна накладна №11 від 20.04.2021 завірена печаткою фермерського господарства «Борисівка» є речовими доказами, тобто знаряддям та предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення, а також вказане майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а для встановлення цього факту необхідно провести відповідні експертні дослідження, що потребують певного часу, просив накласти арешт на майно.

В судове засідання прокурор не зьявився, до його початку подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно заперечував, вказував, що воно необґрунтоване, незаконне. Вважає, що немає підстав для досудового розслідування за вказаним фактом, звернув увагу суду на те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що вказане майно (транспортний засіб) відповідає критеріям ст.98 КПК України. Зазначив, що наслідком арешту майна ТОВ «НБ» буде неможливість провадження господарської діяльності з використанням цього майна. Обмеження права власності третьої особи явно не співрозмірно завданням кримінального провадження.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна слідчий не пропустив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях "Бакланов проти Росії" (від 09 червня 2005 року) та "Фрізен проти Росії" (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Аналізуючи вищевикладене, доводи учасників розгляду клопотання, досліджені матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено обставин, які б слугували підставою для визнання незаконними проведеного огляду та вилучення майна під час його проведення. Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання здійснення досудового розслідування, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи представника власника майна про те, що наслідком арешту майна ТОВ «НБ» буде неможливість провадження господарської діяльності з використанням цього майна.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, застосувавши найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000460 від 21.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке було вилучено в ході огляду місця події 20.04.2021 поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на деревину, яка знаходиться в кузові автомобілю HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 , товарно-транспортну накладну №11 від 20.04.2021, завірену печаткою фермерського господарства «Борисівка».

Накласти арешт на майно, а саме, автомобіль HOWO (модель ZZ3317-N2867W) д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ТОВ «НБ», яке зареєстровано за адресою: Харківська область, м. Харків, пр-т Ново-Баварський, 118, шляхом заборони відчуження транспортного засобу, з переданням його на відповідальне зберігання власнику ТОВ «НБ», попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1