ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8084/21
провадження № 1-кс/753/1601/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за метеріалами кримінального провадження № 0001206, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушовка Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.09.2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.309, ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.04.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за метеріалами кримінального провадження № 0001206, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 20.04.2021 року близько 09 год. 50 хв., ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Автопракова у лісосмузі, помітив ОСОБА_7 , яка прямувала з велосипедом марки «UP (Underprice) 12" (30 см) Clifford» жовтого кольору.

В цей момент ОСОБА_4 , маючи мету та прямий злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та з метою подолання можливості її опору, використовуючи заздалегідь взятий з собою предмет ззовні схожий на газовий балон, та розпилив в обличчя ОСОБА_7 вміст балончика, дратівлива дія якого на очі та дихальні шляхи потерпілої викликали короткочасну втрату ним орієнтації.

У подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт застосування до потерпілої насильства, користуючись її короткочасною дезорієнтацією, вирвав з рук ОСОБА_7 велосипед марки «UP (Underprice) 12" (30 см) Clifford» жовтого кольору, вартістю 3 357 гривень 90 копійок.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток у розмірі 3 357 гривень 90 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу - тримання під вартою, посилаючись на ризики, визначені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Вважаючи, що, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винниму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 186 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, на строк від 4 до 6 років, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, про наявність вказаного ризику, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин, маючи не погашену у встановленому законом порядку, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю. Разом з тим, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності. Покарання 23.09.2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.309, ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі; 19.04.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі не перевиховало його, він не став на шлях виправлення, й знову через дуже короткий період часу вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт. Водночас, підозрюваний вину свою у вчиненні злочину визнав частково.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з"ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані строною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 20 квітня 2021 року о 17 год. 45 хв. у порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обгрутновано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 20.04.2021 року,

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 20.04.2021 року,

-протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками,

-протоколом допиту свідків ОСОБА_9 ,

-протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України,

в ході чого у останнього було виявлено та вилучено викрадене майно,

-рапортами працівників поліції та іншими матеріалами кримінального провадження,

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким.

Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу відносно такого підозрюваного.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 ікримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в ч. 1 цієї статті, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки установлено, щоОСОБА_4 , зважаючи на санкцію статті, яка йому інкримінується, й розумніння наслідків покарання, може вплинути на зміну його процесуальної поведінки, а також, зважаючи на його поведінку, вчинити інший корисливий злочин.
Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.
Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винниму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого він обгрутновано підозрюється, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, на строк від 4 до 6 років, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того про наявність вказаного ризику, а також призначення реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі, вказує те, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин, маючи не погашену у встановленому законом порядку,

-також існує ризик того, що підозрюваний, будучи на волі, продовжить свою злочинну діяльність, адже відповідно до зібраних доказів, він не збирався завершувати свою злочинну діяльність у сфері вчиненні крадіжки, він не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, єдиним встановленим джерелом доходів є зайняття протиправною діяльністю. Разом з тим, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності. Покарання 23.09.2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.309, ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі та 19.04.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі не перевиховало його, він не став на шлях виправлення й знову через дуже короткий період часу вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду, а також ризик впливу на потепнілого та свідків є значно високим.

Практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним у цьому кримінальному провадженні.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини », тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» ( Letellier v France ), 12369/86, 26 червня 1991 року ).

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави за правилом п.1 ч.5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

З урахуванням ч.1, п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, особи підозрюваного, який раніше судимий за аналогічний злочин, на шлях виправлення не став, його ролі у вчиненні злочину, майнового стану та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за метеріалами кримінального провадження № 0001206, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушовка Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.09.2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.395, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.309, ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 19.04.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів із визначенням розміру застави (правом внесення застави) в сумі 45 400 (сорок п"ять тисяч чотириста) грн. 00 (нуль) коп.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки терміном 60 (шістдесят) днів:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 20 квітня 2021 року 17 години 45 хвилин.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 19 червня 2021 року о 17 години 45 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: