Справа №: 635/2644/17
У Х В А Л А
Іменем України
19 травня 2021 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000017 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 01.04.2021 до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Харківський слідчий ізолятор строком на 60 днів, тобто до 30 травня 2021 року включно.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, наявність ризиків враховувалась судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, обставини на даний час не змінились, ризики не зменшились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти. Крім того у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, він не перебуває у шлюбі, при цьому його майновий стан є достатнім для безперешкодного проживання як за кордоном, так і в межах України без працевлаштування та будь-яких зобов`язань. Після оголошення ухвали суду про обрання запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_7 здійснив втечу з приміщення суду та був затриманий у м. Харкові, відомості про вказаний випадок внесені до ЄРДР. Таким чином, обвинувачений може покинути територію Харківської області, а так само України та переховуватися від суду, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи стадію судового розгляду, а також, що потерпілі та свідки на даний момент не допитані, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу більш м`якого, а ніж тримання під вартою, може мати наслідком вплив ОСОБА_7 на потерпілих та свідків. До сторони обвинувачення із заявами звернулися потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які детально виклали факти, що підтверджують наявність погроз та тиску з боку ОСОБА_7 , що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, деякі з яких були вчинені ним вже після повідомлення про підозру, обґрунтованою є наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, пояснивши, що, по-перше, не отримувала його копію, по-друге, вважає неможливим його розглядати за відсутності потерпілих, по-третє, вважає таким, що не відповідає вимогам КПК України той факт, що судом розглядається клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та не розглядається клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу. Крім того, захисник пояснила, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, не доведено те, що обвинувачений може ухилитись від суду, у тому числі і шляхом виїзду за кордон. Стосовно вчинення обвинуваченим інших злочинів, захисник пояснила, що їх вчинення нічим не підтверджено, а факт нібито втечі з-під варти взагалі відбувся через провокацію прокурора. Крім того, прокурором не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Захисник просила обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який за своєю суттю так само зможе запобігти ризикам, як і тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи захисника ОСОБА_5 та додав, що судом при обранні запобіжного заходу не взяті до уваги доводи сторони захисту щодо сімейного стану обвинуваченого ОСОБА_7 , а також стану здоров`я його та членів його сім`ї. Захисник просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволенні клопотання та пояснив, що йому необхідно у найближчий час проходити реабілітацію в зв`язку з інвалідністю, у СІЗО відсутнє належне медичне забезпечення. Крім того, за станом здоров`я можливо у найближчому майбутньому виникне необхідність госпіталізації його матері. Обвинувачений не заперечував проти призначення цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та викладені у ньому доводи, вважав його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 5 пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи закінчення строку дії запобіжного заходу та перебування судді ОСОБА_11 на лікарняному, розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється одноособово головуючим.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що положення абз. 5 пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України надають можливість розглянути одноособово головуючим лише клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із тим, здійснення судового розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у складі суду, визначеному вказаною нормою, не відповідатиме визначенню «суд, встановлений законом», закріпленому у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки особлива норма Перехідних положень не надає права розглядати одноособово будь-які клопотання, крім обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Водночас, сторона захисту була забезпечена правом на висловлення своїх міркувань та доводів, а також подання відповідних доказів, під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, у тому числі і щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 01.04.2021 до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Харківський слідчий ізолятор строком на 60 днів.

Необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтована наявністю обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, КК України, окремі з яких є особливо тяжкими та санкція відповідної частини та статті Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Разом із тим, суд не оцінював під час розгляду клопотання прокурора про тримання під вартою та не оцінює при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою обґрунтованість обвинувачення, оскільки на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завданням якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення та дане питання вирішується за результатом дослідження всіх наданих суду доказів, а висловлення судом суджень щодо суті пред`явленого обвинувачення раніше визначеного процесуальним законом часу може призвести до виникнення сумнівів в неупередженості суду, що є неприпустимим.

Крім того, судом було враховано існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, судом було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, не проживає за місцем реєстрації, яке кілька разів змінював протягом останніх років, пояснивши це зручністю проходження МСЕК, згідно пояснень його матері ОСОБА_12 неофіційно є представником іноземної компанії та в зв`язку з цією діяльністю періодично від`їжджає у відрядження.

Викладеними обставинами обґрунтована наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує в якості обставини на підтвердження існування вказаного ризику також факт внесення до ЄРДР під № 0000083 від 02.04.2021 інформації про те, що ОСОБА_7 здійснив втечу із зали судового засідання Люботинського міського суду Харківської області після оголошення ухвали суду від 01.04.2021 про обрання запобіжного заходу, із попередньої кваліфікацією за ч. 1 ст. 393 КПК України.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту щодо стану здоров`я членів сім`ї обвинуваченого, зокрема матері, яка ймовірно потребуватиме госпіталізації, оскільки судом при обранні запобіжного заходу встановлено наявність інших, а ніж обвинувачений, дорослих здорових членів сім`ї, які мають можливість здійснювати догляд за ОСОБА_12 .

Стосовно існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом при обрання запобіжного заходу враховано заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які заявлені стороною обвинувачення як свідки у даному кримінальному провадженні, а також ОСОБА_8 , який є потерпілим, подані до Харківської окружної прокуратури про здійснення ОСОБА_7 тиску на них. Крім того, враховано факт повідомлення ОСОБА_10 про завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_7 про вчинення свідком злочину, чим фактично самим обвинуваченим вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 383 КК України, та є тиском на неї.

Стороною захисту не надано доказів того, що вказані обставини змінились, в той час, як стадія судового розгляду, на якій перебуває кримінальне провадження, та необхідність подальшого допиту свідків, дослідження інших доказів згідно затвердженого судом порядку, у тому числі можливо і за участю потерпілих, обґрунтовують актуальність вказаного ризику на теперішній час.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, судом було враховано множинність злочинів, вчинення яких інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , а також тяжкість вказаних злочинів, а також подальше повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, та факт внесення відомостей до ЄРДР про можливе вчинення ним іншого злочину, зокрема, передбаченого ч. 2 ст. 383 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відносно ОСОБА_7 внесено інформацію до ЄРДР за ч. 1 ст. 393 КК України.

При цьому, суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що факт внесення інформації до ЄРДР та навіть факт повідомлення про підозру не є підтвердженням вчинення особою кримінального правопорушення, оскільки за змістом ст.. 177 КПК України прокурором при розгляді даного клопотання має бути доведена наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Аналізуючи обставини у їх сукупності, а саме кількість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, а також факти внесення відомостей про ймовірне вчинення ним інших злочинів, за одним з яких обвинуваченому вже повідомлено про підозру, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд оцінює всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений у тому числі тяжкістю покарання за інкримінованими ОСОБА_7 злочинами, відсутність офіційного працевлаштування, утриманців, факт внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, наявність інших підтверджених ризиків, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 331, 372, 395, п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 липня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1