Справа № 461/3608/21
Провадження № 1-кс/461/2554/21
УХВАЛА
06.05.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:
прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного Управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працездатного, тимчасово не працюючого, не депутата, не нотаріуса, не адвоката, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 травня 2021 року за № 0000377 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що 04 травня 2021 року приблизно о 22 годині 20 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним автодорогою сполученням с. Лагодів-с. Погорільці Львівського району Львівської області, на її ділянці, яка має заокруглення ліворуч, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 46 від 23.01.2019 року, а саме: п.п. 1.5; 2.3 «б», «д», 2.9.а); 12.1, які виразилися в тому, що він, керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, чим позбавив себе змоги постійно контролювати рух керованого ним автомобіля, без причин технічного характеру, виїхав за межі проїзної частини на праве по ходу руху узбіччя де здійснив наїзд на перешкоду (дерево), в результаті чого пасажир керованого ним автомобіля ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.
Свої вимоги мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 діб, без визначення застави.
Прокурор та слідчий в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечили. ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі. Зазначив, що оскільки наміру переховуватись від слідства та суду чи вчиняти інші злочини він не має, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є надмірним заходом забезпечення кримінального провадження, просив суд застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя вважає надмірним засобом забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, суд вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні дані, які містяться в:
-витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 травня 2021 року, в якому міститься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 травня 2021 року та схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 травня 2021 року;
-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 травня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 перебував в стані наркотичного сп`яніння;
-протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з якого вбачається, що ОСОБА_5 було затримано безпосередньо після вчинення злочину.
Слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:
- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчать: відсутність в даної особи міцних соціальних зв`язків (відсутність осіб на утриманні, відсутність місця роботи та навчання), а також тяжкість покарання, оскільки у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні зазначеного злочину йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до п`яти до десяти років, що, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
- незаконного впливу на потерпілого, свідків, у даному кримінальному провадженні, шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань або не дачі показань у кримінальному провадженні з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений проживає у одному населеному пункті із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, що суттєво спрощує йому можливість чинити тиск на останніх, так як, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Щодо позиції сторони захисту про відсутності доказів існування передбачених процесуальним законом ризиків, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
В той же час, слідчим та прокурором в судовому засіданні не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. При цьому, слідчий суддя беручи до уваги відношення ОСОБА_5 , до вчиненого та факт відсутності у потерпілої претензій матеріального та морального характеру з приводу вказаного ДТП - вважає за можливе задовільнити подане клопотання частково.
З урахуванням обґрунтованості підозри, існування передбачених процесуальним законом ризиків та суспільної небезпеки вчиненого, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного Управління Національної поліції у Львівській області про застосування запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,- задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 строком на 60 діб, тобто до 03 липня 2021 року.
Покласти на підозрюваного такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;
-не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якого він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Виконання ухвали покласти на прокурора ОСОБА_9 .
Повний текст ухвали проголошений 12 травня 2021 року, о 16 год. 40 хв.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1