ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 від 16 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000465 від 24 квітня 2018 року
за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду від 29 січня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, від 16 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000465 від 24 квітня 2018 року.

Рішення суду мотивовано тим, що слідчим при винесенні постанови проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення для встановлення істини по справі, які відображені в постанові про закриття кримінального провадження.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2021 року.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм процесуального законодавства та практики ЄСПЛ.

Доводи мотивовані тим, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі, та слідчий під час винесення постанови прийшов помилкових висновків, а слідчий суддя не надала нележаної оцінки цим обставинам.
Відзначив, що виселення можливе лише на підставі рішення суду про виселення. Рішення судів про розподіл права власності та навіть про позбавлення такого права не являється належним законним рішенням для виселення. Висновки слідчого, що працівник поліції не усвідомлював незаконність своїх дій не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вони повністю спростовуються долученими відеозаписами.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і що до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Із змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що зазначених вимог закону слідчим не дотримано, а висновки слідчого судді про правомірність закриття кримінального провадження слідчим у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення є передчасними.

Як вбачається із матеріалів провадження Першим слідчим відділом СУ територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000465 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

16 січня 2021 року постановою слідчого закрито кримінальне провадження №0000465 у зв`язку з відсутністю складу злочину у діях працівників поліції, оскільки не встановлено, що вони усвідомлювали незаконний характер свої дій, бажали виселити ОСОБА_9 за відсутності на те підстав, оскільки працівники поліції під час реагування на виклик керувалися виключно доводами ОСОБА_10 та рішенням суду.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального закону.

Так, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав формального висновку про відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Дослідивши зміст постанови слідчого від 16 січня 2021 року та безпосередньо матеріали кримінального провадження №0000465, колегія суддів вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, виходячи з наступного.

В постанові про закриття кримінального провадження від 16 січня 2021 року не надано жодної належної оцінки відеозаписам з нагрудних камер працівників поліції (DSJX304431_004431 та DSKX304799_004799), оскільки досліджуючи вказані відеозаписи, на думку колегії суддів можлива наявність ознак злочину передбаченого ст. 162 КК України, а саме мета працівників поліції здійснити незаконне виселення.

Також, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що під час дослідження відеозаписів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, з місця події, яка мала місце 08 червня 2017 року, перший dvd диск є порожнім, а на іншому dvd диску відеозаписи 14.8, 14.9 повністю дослідити не вдалося із за помилки зчитування (том 1 , а.к.п. -218).

В той же час із наданих скаржником відеозаписів із боді камери поліцейського, зафіксовано весь процес події та всі розмови між ОСОБА_11 , поліцейським та ОСОБА_12 .

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_13 неодноразово констатував факт того, що працівник поліції здійснював виселення ОСОБА_9 , однак не вказано саме чим керувався працівник поліції намагаючись здійснити вказане виселення, оскільки в матеріалах справи відсутнє рішення про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення та докази, що саме це рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні в Державної виконавчої служби. Крім, того не зважаючи на те, що слідчим констатовано факт виселення, останній не вказав в чому саме полягає відсутність умислу та мети виселення.

Отже, в даному випадку слідчий не вчинив усіх необхідних процесуальних дій, спрямованих на перевірку обставин, викладених в заяві про злочин, зробив поспішний висновок про відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, за якою було внесено відомості до ЄРДР.

Колегія суддів вважає доводи скаржника про не встановлення слідчим всіх обставин справи обґрунтованими.

Апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування є не повним та не всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст.405, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 січня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 від 16 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000465 від 24 квітня 2018 року скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000465 від 24 квітня 2018 року направити до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві для проведення досудового розслідування.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4