Справа № 183/1077/18
№ 1-кп/183/151/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 06 квітня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Піщане Старобільського району Луганської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата військової частини НОМЕР_2 , не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

06 червня 2016 року наказом № 118 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду водія 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
20 вересня 2016 року наказом № 93-РС (по особовому складу) командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду механіка-водія 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та згідно з текстом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», в Україні діє особливий період.
У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який вступив в силу 05 березня 2015 року до ст. 413 КК України внесено зміни.
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту) солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки.
Крім того згідно ст.ст. 127, 128 Статуту солдат ОСОБА_3 у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна. Повинен сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою.
Відповідно до п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах» при казарменому розташуванні в кожному підрозділі (батареї, роті) прилади зберігаються в окремих шафах, обладнаними полками. На внутрішній стороні дверцят шафи міститься опис приладів, що зберігаються, із вказівкою номера і прізвища особи, за якою закріплений прилад. Шафа замикається на замок, ключ від якого зберігається в чергового по підрозділу.
Згідно п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 « Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», зброя, боєприпаси та інше військове майно видається під особистий підпис в книзі обліку наявності та руху військового майна в підрозділі та в книзі обліку військового майна, виданого в тимчасове користування.
Також вимоги ст.ст. 13, 14, 15 «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 (далі Положення) чітко визначають порядок зберігання військового майна, та зобов`язують зберігати військове майно з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Експлуатація військового майна повинна здійснюватися відповідно до вимог документації заводів-виробників. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно-правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.
12 травня 2017 року солдат ОСОБА_3 отримав для службового користування предмет технічного постачання - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 .
Однак, упродовж червня 2017 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення нормативних документів, зберігання монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 не забезпечив та всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства ввірений для службового користування предмет технічного забезпечення - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 для зберігання у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу, не здавав, командиру підрозділу на зберігання не передавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні 2 роти військової частини НОМЕР_2 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони.
Ввечері 13 червня 2017 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 2 роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 виявив відсутність ввіреного йому предмету технічного постачання монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 вартістю 79042 грн. 76 коп.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_4 (військова частина НОМЕР_2 ), на посаді механіка-водія 1 парашутно-десантного взводу 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону, після отримання для службового користування предмета технічного постачання - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 , на початку червня 2017 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах», п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 « Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» та ст.ст. 13, 14, 15 « Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, збереження монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 не забезпечив, у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу не здавав, командиру підрозділу на зберігання не передавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні 2 роти військової частини НОМЕР_2 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони. Ввечері 13 червня 2017 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 2 роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 виявив відсутність ввіреного йому предмету технічного постачання монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 вартістю 79042 грн. 76 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує, зазначив, що залишив монокуляр нічного бачення в кімнаті без нагляду, коли повернувся його вже не було. У скоєному щиро кається, цивільний позов визнав повністю.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов підтримала, просила його задовольнити.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України втрата ввіреного для службового користування предмету технічного постачання внаслідок порушення правил його зберігання, вчинена в умовах особливого періоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку лікарів не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни та є учасником бойових дій, що разом із обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

У даному кримінальному провадженні представником потерпілого заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в сумі 79 042 гривень 76 копійок.

Враховуючи те, що представником потерпілого сума матеріальної шкоди доведена, а також доведено вину обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні, та останній повністю визнав цивільний позов, суд вважає суму матеріальної шкоди обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 79 042 гривень 76 копійок задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 79 042 гривень 76 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1