Справа № 308/5497/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 29 квітня 2021 року надійшло клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , в якому він просить: надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказане клопотання подане одночасно із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.04.2021 слідчим суддею постановлено ухвалу про направлення вказаного клопотання до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого. За результатами звернення Закарпатського апеляційного суду Верховним Судом 24.05.2021 постановлено ухвалу, якою подання апеляційного суду залишено без задоволення. З мотивувальної частини вказаної ухвали випливає, що орган досудового розслідування в особі П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові повинен звертатися із клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за місцезнаходженням слідчого підрозділу (відділу) територіального управління ДБР. Відтак вказане клопотання надійшло до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з дотриманням правил підсудності. На підставі такого висновку Верховного Суду клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 було повернуто до суду першої інстанції.

Клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтоване наступним.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 призваний за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на посаді робітника підсобного вказаної військової частини.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента У країни «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 18 березня 2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 9. 11. 12, 16. 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.с г.Г-І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 зобов' язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.

Натомість, ОСОБА_5 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби, 16 квітня 2015 року за не з' ясованих обставин до розташування військової частини ПП НОМЕР_1 без поважних причин не прибув, на військовій службі по теперішній час відсутній, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією військової частини ПП НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 9. 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил У країни, через особисту недисциплінованість, з метою ухилитися від проходження військової служби. чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК У країни. тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

27 серпня 2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК У країни та цього ж дня останнього оголошено в розшук.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ПП НОМЕР_1 .

На даний час підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування.

Підозрюваний своїми протиправними діями вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Підозрюваний, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування та одержавши відомості про звернення слідчого або прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та те, що останній ігнорує вимоги слідчого та прокурора щодо прибуття до органу досудового розслідування.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому направив на електронну адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

20.08.2015 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000268 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

20.08.2015 органом досудового розслідування винесено постанову про зупинення досудового розслідування за №0000268 та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Постановою прокурора від 16.10.2019 змінено анкетні дані підозрюваного у кримінальному провадженні №0000268 з ОСОБА_6 на ОСОБА_5 з визначенням, що всі процесуальні рішення та слідчі (розшукові) дії вважати прийнятими та проведеними відносно ОСОБА_5 .

У подальшому в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що підозрюваний, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування та одержавши відомості про звернення слідчого або прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та те, що останній ігнорує вимоги слідчого та прокурора щодо прибуття до органу досудового розслідування, останні звернулись до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання вказаного підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Обґрунтовуючи отримання дозволу на затримання вказаного підозрюваного, орган досудового розслідування зазначає, що обставинами які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ПП НОМЕР_1 . На підтвердження цього суду надано Акт службового розслідування, затвердженого ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 , витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №9 від 08.08.2014, Наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №1165 від 14.07.2015.

Статтею 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, з яких найбільш тяжчим та винятковим є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм випливає, що слідчий суддя перед застосуванням тимчасового запобіжного заходу у вигляді затримання особи повинен оцінити наявність підстав для тримання під вартою такої. Натомість згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах.

При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України містить визначення статусу підозрюваного та відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України визначає такого, як особу, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з вимогами частин 1-2 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів клопотання вбачається, що відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру, однак його не вручено внаслідок невстановлення місцезнаходження останнього. Разом з тим доказів, які б свідчили про вжиття органом досудового розслідування заходів для вручення підозри у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень, слідчому судді не надано.

Окрім того слідчому судді також не надано доказів у підтвердження здійснення будь яких викликів підозрюваного до слідчого або прокурора, на які він не з`явився.

Вказані обставини ставлять під сумнів обізнаність ОСОБА_5 щодо здійснення яких - небудь слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій щодо нього у межах кримінального провадження №0000268.

Отже, у слідчого судді відсутні докази наявності всіх достатніх підстав для застосування тимчасового запобіжного заходу у вигляді затримання особи,у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід відмовити.

На підставі наведено та керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1