справа № 274/3450/21
провадження № 1-кс/0274/817/21

У Х В А Л А
27.05.2021 р. м. Бердичів
в с т а н о в и в:
25.05.2021 р. дізнавач СД Бердичівського РВП ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, відповідно до якого просить накласти арешт на майно з правом подальшого демонтажу та передачею на відповідальне зберігання, яке належить ТОВ «ДСН Житомир», а саме: старопридатні рейки Р-50 довжиною 25 м. в кількості 31 шт; старопридатні рейки Р-50 довжиною 12,5 м. в кількості 49 шт; старопридатні рейки Р-43 довжиною 25 м. в кількості 57 шт.; старопридатні рейки Р-43 довжиною 12,5 м. в кількості 31 шт.; стрілочні переводи 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 14 (рейки Р-50, Р-43) 6 шт.
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з жовтня 2020 по 09.03.2021 р. невстановлена особа шляхом вільного доступу викрала болти та кріплення до підвідної колії станції Рея Бердичівського району, Житомирської області, належні ТОВ «ДСН м. Житомир», чим спричинила матеріального збитку на суму, яка встановлюється.
Під час досудового слідства надійшло клопотання директора ТОВ «ДСН Житомир» ОСОБА_5 про накладення арешту на зазначене майно. Встановлено, що вказане майно було придбане ТОВ «ДСН Житомир» у ТОВ «ТЦК-2019», що підтверджується документами, які було долучено до матеріалів кримінального провадження. На даний час на ст. Рея Бердичівського району Житомирської області залишається майно, належне ТОВ «ДСН м. Житомир», а саме: старопридатні рейки Р-50 довжиною 25 м. в кількості 31 шт.; старопридатні рейки Р-50 довжиною 12,5 м. в кількості 49 шт.; старопридатні рейки Р-43 довжиною 25 м. в кількості 57 шт.; старопридатні рейки Р-43 довжиною 12,5 м. в кількості 31 шт.; стрілочні переводи 1,2,3,4,5,6,8, 14 (рейки Р-50, Р-43) 6 шт., тому існує загроза того, що вказане майно буде демонтовано невідомими особами, які можуть діяти від імені ТОВ «ТЦК-2019».
16.04.2021 р. постановою ст.дізнавача СД Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені, оскільки вони є об`єктом кримінально протиправних дій.
Тому, як зазначає дізнавач, з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задоволити. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.
Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.03.2021 р. також встановлено, що в період часу з жовтня 2020 по 09.03.2021 р. невстановлена особа викрала болти та кріплення до підвідної колії станції Рея Бердичівського району Житомирської області, належні ТОВ «ДСН м. Житомир».
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об"єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, прийшов до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та недоведеним, виходячи з наступного.
Дізнавачем у клопотанні не обґрунтовано необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на старопридатні рейки та стрілочні переводи, які належать ТОВ «ДСН Житомир». Так, клопотання не містить обґрунтування того, що зазначені старопридатні рейки та стрілочні переводи були об`єктом кримінально протиправних дій, здобуті злочинним шляхом або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зі змісту клопотання встановлено, що дізнавач просить накласти арешт на майно, належне ТОВ «ДСН Житомир», а саме: старопридатні рейки та стрілочні переводи.
Однак, згідно долучених до матеріалів клопотання документів (зокрема, витягу з ЄРДР, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення) встановлено, що була здійснена крадіжка саме болтів та кріплень до підвідної колії станції Рея Бердичівського району, а не старопридатних рейок та стрілочних переводів.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, не є об`єктом кримінально протиправних дій, відповідно не зберегло на собі його сліди, тому не є речовим доказом злочину.
Інших доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що зазначене майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, є доказом злочину чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, до клопотання не додано.
Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі наведеного вище, враховуючи відсутність будь-якої правової підстави для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавачем у клопотанні не обґрунтовано та не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тому в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1