н/п 1-кс/953/6113/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001494 від 21.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року у справі №640/18277/17 на автомобіль «Ford Focus C-MAX», р.н. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001494 від 21.11.2017 за ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою суду від 22.11.2017 року був накладений арешт на автомобіль «Ford Focus С-МАХ» р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить Литовській юридичній особі UAB «Mairos Servi Sas», що зареєстрована за адресою: Vilnius Sirvintu G. 75-309, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. На підставі довіреності заявник має право володіння та користування вказаним автомобілем, стороною у кримінальному провадженні не перебуває. Досудове слідство триває більш трьох років, однак з автомобілем проведені необхідні експертизи. На думку заявника, на теперішній час у застосуванні арешту вказаного автомобіля відпала потреба, автомобіль перебуває на майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів під відкритим небом і псується. Також, звертає увагу суду, що арешт накладено на майно юридичної особи, службові особи якої не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого у кримінальному провадженні №0001494 від 21.11.2017 р.

Старшим слідчим ВРЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 на адресу суду був надісланий рапорт щодо клопотання про скасування арешту майна, зі змісту якого вбачається, що у нього в провадженні знаходиться кримінальне провадження № 0001494 від 21.11.2017 за ч.2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 20.11.2017 близько 17:30 год. на автомобільній дорозі по вул. Докучаєва, в районі розташування буд. № 1 по вул. Хрустальній с. Докучаєвське Липецького району Харківської області мало місце зіткнення т/з «Ford Focus С-МАХ» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та велосипеду «Україна» під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження від яких на місці події настала його смерть. Згідно офіційної інформації, яка мається в матеріалах кримінального провадження, громадянин ОСОБА_5 переховується на території іншої держави, чим перешкоджає повному та об' єктивному розслідування вказаного факту. У зв`язку з чим, враховуючи об`єктивні дані, слідчий заперечує проти скасування арешту майна.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази за клопотанням про скасування арешту майна, приходить до наступного.

Так, Слідчим відділом Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001494 від 21.11.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 накладено арешт на майно Литовської юридичної особи UAB «Mairos Servі Sas», а саме: транспортний засіб «Ford Focus C-MAX» р.н. НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, власник або володілець майна під час розгляду клопотання про скасування арешту майна повинен довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вказаний транспортний засіб має ознаки речових доказів, оскільки він може містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Крім того, заявником не надано належних та допустимих доказів щодо належності йому на праві власності автомобіля «Ford Focus C-MAX», р.н. НОМЕР_1 , чи доказів на підтвердження його права користування чи володіння вказаним автомобілем.

ОСОБА_3 були подані заява від ОСОБА_7 та «Договор безвозмездного пользования транспортным средством».

Разом з цим, враховуючи особливості ввезення автомобілів на митну територію, з огляду на те, що надані заявником документи не підтверджують безспірність права власності чи користування вказаним автомобілем, слідчий суддя не приймає їх в якості належних та допустимих доказів.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про скасування арешту майна на теперішній час задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001494 від 21.11.2017 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -