Дата документу 12.08.2021 Справа№ 317/686/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/686/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1055/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має середню освіту, працює продавцем продовольчих та непродовольчих товарів на ТОВ «Компанія Ельдаро», заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 .
Прокурор Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначено їй покарання - у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави (Запорізький НДЕКЦ МВС України) судові витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в сумі 1307,60 грн.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 , правильність кваліфікації її дій, просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок його м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді виправних робіт на строк 1 рік.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачена ОСОБА_6 має на утриманні дітей, 2015 та 2008 року народження, а тому суд першої інстанції призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 працює офіційно, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, тому у даному випадку, на думку апелянта, буде доцільно призначити обвинуваченій ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік.
Згідно з вироком суду, на початку жовтня 2020 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», знаходячись у балці, поблизу вул.Грушева в с.Біленьке Запорізького району Запорізької області, зірвала декілька кущів дикоростучої коноплі, які перенесла до приміщення житлового будинку та господарчих будівель за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом розділення листя та верхівок з суцвіттями рослини коноплі, висушила їх шляхом природної сушки, чим виготовила згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-21/2219-НЗПРА від 26 лютого 2021 року особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину, складає 195,340 г, який в подальшому стала зберігати за місцем свого мешкання, без мети збуту, для особистого вживання до вилучення 12 лютого 2021 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем свого проживання.
При цьому, ОСОБА_6 у період часу з жовтня 2020 року по лютий 2021 року (більш точний час не встановлено), знаходячись в приміщенні господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , частину висушених листків рослин роду коноплі вживала за допомогою саморобного пристосування для куріння (кальяну), виготовленого з двох обрізків полімерних пляшок та ковпачку, в результаті чого на внутрішній поверхні зазначених предметів утворилися нашарування смоляних речовин коричневого кольору, які згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-21/2219-НЗПРА від 26 лютого 2021 року є наркотичним засобом екстрактом канабіса, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,438 г, який зберігала для особистого вживання, без мети збуту, до вилучення 12 лютого 2021 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 за місцем свого проживання.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, є обґрунтованими, та ніким з учасників провадження не оспорюються.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченої ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, суд не звернув увагу на положення ч.3 ст.61 КК України, відповідно до яких, обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
Як убачається з копій свідоцтв про народження, ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.40) та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.41). Тобто, на момент вчинення кримінального правопорушення та розгляду кримінального провадження дітям ОСОБА_6 не виповнилось 14 років.
Отже, суд першої інстанції помилково призначив ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, яке до неї не може бути застосовано.
Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню на підставі ст.ст.413, 420 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, офіційно працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, на спеціальних обліках не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, колегією суддів враховується повне визнання вини обвинуваченою, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Як убачається з копії трудової книжки, ОСОБА_6 офіційно працює.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що шкідливих наслідків від дій ОСОБА_6 не настало, майнова шкода не спричинена, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 можливо призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України - у виді виправних робіт на мінімальний строк - 6 місяців, із відрахуванням 10% із суми її заробітку в дохід держави, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових злочинів та сприятиме досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
Призначення вказаного покарання на строк 1 рік, як про це просить прокурор, є, на думку колегії суддів, надто суворим, з огляду на особу обвинуваченої та обставини кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.404- 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
апеляційну скаргу прокурор Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України, в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання:
за ч.1 ст.309 КК України у виді виправних робіт на строк 6 місяців, із відрахуванням 10% із суми заробітку засудженої ОСОБА_6 в дохід держави.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4