Справа № 445/145/21
Провадження № 1-кп/445/64/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 27.01.2021 року з угодами про визнання винуватості між прокурором та підозрюваними від 27.01.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 26.01.2021 року, про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченогоч.2 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 21.09.2020 року, близько 04 год. 00хв. , перебуваючи спільно із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_5 , та неповнолітнім ОСОБА_8 , на березі озера в с. Ремезівці Золочівського району Львівської областіпідійшли до потерпілого ОСОБА_7 , який рибалив на даному озері та мав із собою ліхтарик торговельної марки торгівельної марки "Police" модель "Х5", вартістю 208,65 грн., акумуляторну батарею "Forse", жовтого кольору, із маркуванням "10" вартістю 322,87 грн. та надувний човен торгівельної марки "Bark" модель, "В-250N" у комплекті із двома веслами, підлогою з трьох елементів та двома лавками вартістю 4300,00 грн. При цьому у особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 із корисливих мотивів та корисливою метою виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 групою осіб без попередньої змови між собою. З метою реалізації виниклого спільного умислу, особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, зловив ОСОБА_7 за шию та погрожував застосуванням фізичного насильства, в цей час як ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стояли біля потерпілого та спостерігали. В подальшому близько 04 год. 10 хв., перебуваючи у зазначеному місці, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, застосовуючи фізичну силу, тримав потерпілого за одяг та вирвав з рук ОСОБА_7 вищевказаний човен, а ОСОБА_5 кулаком своєї правої руки завдав два неприцільних удари в голову ОСОБА_7 , таким чином подолавши волю потерпілого до спротиву. Скориставшись вказаним фактом, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 відкрито забрали належний потерпілому човен та понесли до автомобіля Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому останні приїхали до місця події, який стояв неподалік берега озера. При цьому особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, також відкрито викрала належну потерпілому акумуляторну батарею та ліхтарик. Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, спільно розпорядились вказаним майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4831,52 грн.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства.
ОСОБА_5 21.09.2020 року, близько 04 год. 00хв. , перебуваючи спільно із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_8 , на березі озера в с. Ремезівці Золочівського району Львівської області, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , який рибалив на даному озері та мав із собою ліхтарик торговельної марки торгівельної марки "Police" модель "Х5", вартістю 208,65 грн., акумуляторну батарею "Forse", жовтого кольору, із маркуванням "10" вартістю 322,87 грн. та надувний човен торгівельної марки "Bark" модель, "В-250N" у комплекті із двома веслами, підлогою з трьох елементів та двома лавками вартістю 4300,00 грн. При цьому у особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 із корисливих мотивів та корисливою метою виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 групою осіб без попередньої змови між собою. З метою реалізації виниклого спільного умислу, особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, зловив ОСОБА_7 за шию та погрожував застосуванням фізичного насильства, в цей час як ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стояли біля потерпілого та спостерігали. В подальшому близько 04 год. 10 хв., перебуваючи у зазначеному місці, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, застосовуючи фізичну силу, тримав потерпілого за одяг та вирвав з рук ОСОБА_7 вищевказаний човен, а ОСОБА_5 кулаком своєї правої руки завдав два неприцільних удари в голову ОСОБА_7 , таким чином подолавши волю потерпілого до спротиву. Скориставшись вказаним фактом, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_4 відкрито забрали належний потерпілому човен та понесли до автомобіля Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому останні приїхали до місця події, який стояв неподалік берега озера. При цьому особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, також відкрито викрала належну потерпілому акумуляторну батарею та ліхтарик. Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, спільно розпорядились вказаним майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4831,52 грн.
Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства.
27.01.2021 року між прокурором та підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, укладені угоди провизнання винуватості, які разом з обвинувальним актом скеровані до суду.
Відповідно до укладеної угоди між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , останній визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, щиро розкаюється у вчиненому, сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до укладеної угоди між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , останній визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, щиро розкаюється у вчиненому, сторони даної угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши витребувані документи кримінального провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості між обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та прокурорм, згода на укладення яких надана потерпілим ОСОБА_7 , і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами угод міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Потерпілим ОСОБА_7 надано прокурору письмову згоду на укладення даних угод з обвинуваченими про визнання винуватості, що підтверджується його відповідною заявою та не викликає у суду сумніву у добровільності такої згоди.
Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_6 просив затвердити зазначені вище угоди про визнання винуватості, вказує, що такі були укладені за його участі, добровільно, угоди та погоджені сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачені беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоди про визнання винуватості, зміст яких відповідає вимогам ст.472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження таких, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, передбачена санкцією ч.2 ст. 186 КК України, на яку обвинувачені погоджуються, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявна письмова згода потерпілого на укладення даних угод, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинувачених. При цьому, судом з`ясовано в обвинувачених та встановлено, що вони зможуть реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченим роз`яснено та ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угод відповідно є їх відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченим зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачені не заперечили проти затвердження угод відносно них.
З характеристики, довідки про судимість на обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
З характеристики та довідки про судимість на обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
Суд переконався, що укладення даних угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України і Кримінального кодексу України та на їх основі може бути ухвалено вирок, оскільки умови угод відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а обвинувачені мають очевидну можливість виконати взяті на себе за даними угодами зобов`язання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого кожним з обвинувачених, вірна, а узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угод, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження до обвинувачених не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ст.124 КПК України, з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи.
Відтак, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слід стягнути по 1/4 з кожного, витрат на залучення експерта в даному кримінальному провадженні, оскільки вони вчинили злочин групою осіб, в кількості чотири особи, матеріали щодо двох з яких виділено в окреме провадження.
Керуючись ст. 124, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, 65, 75, 76, 104, ч.2 ст. 186 КК України, суд, -
у х в а л и в :
затвердити угоду визнання винуватості від 27.01.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000032 від 26.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 165 КВК України, іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду -15.02.2021року.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.01.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000032 від 26.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 165 КВК України, іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду -15.02.2021року.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1-1014/20 від 30.10.2020 року в розмірі 326,90 грн., а також витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6/2-180/20 від 29.10.2020 року в розмірі 326,90 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6/1-1014/20 від 30.10.2020 року в розмірі 326,90 грн., а також витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6/2-180/20 від 29.10.2020 року в розмірі 326,90 гривень.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_9