Справа № 675/1603/20
Провадження № 1-кп/675/20/2021
У Х В А Л А
"02" червня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000140 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. «6, 12», ст. 263 ч. 1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. «6, 12» Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 06 червня 2021 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не завершений судовий розгляд, не досліджені всі письмові докази та не допитаний потерпілий.

Прокурор ОСОБА_10 заявила клопотання, яке підтримав у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , про продовження відносно обвинувачених строку тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання і просив продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечили проти клопотання прокурора та просили ОСОБА_6 і ОСОБА_7 змінити запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме: повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, із матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у незакінченому замаху на умисне вбивство, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб; у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, а ОСОБА_7 обвинувачується у незакінченому замаху на умисне вбивство, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб.

Суд також враховує, що обвинувачені не одружені, офіційно не працевлаштовані, що свідчить про відсутність у них міцних соціальних зв`язків.

Отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких та мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинувачених, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів.

Такі обставини, на думку суду, можуть спонукати обвинувачених переховуватися від суду, водночас усі дані про особу як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 не спростовують висновків про існування такого ризику.

Потерпілий у даному кримінальному провадженні, показання якого суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувався. З огляду на положення ч. 4 ст. 95 КПК України ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом. Отже, продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що в свою чергу свідчить про те, що ймовірність реалізації обвинуваченими цього ризику, а також ризику втечі не зменшилася на даний час.

Враховуючи фактичні обставини пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення, які згідно обвинувального акту за попередньою змовою, з корисливих мотивів спланували та вчинили замах на умисне вбивство особи на значній відстані від місця свого проживання та місця проживання потерпілого, суд вважає, що наявний також і ризик можливості скоєння обвинуваченими іншого кримінального правопорушення.

Відтак, наявність ризиків у межах даного кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданих клопотаннях та доведених у судовому засіданні.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинувачених шляхом продовження останнім найсуворішого виду запобіжного заходу є виправданою.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, розмір застави судом не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. «6, 12», ст. 263 ч. 1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 31 липня 2021 року включно, без можливості внесення застави.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 115 ч. 2 п.п. «6, 12» КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 31 липня 2021 року включно, без можливості внесення застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - протягом п`яти днів з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: