ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/357/21 Справа № 712/6186/15-к Категорія: ст. 537-539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданнсекретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора особа стосовно якої розглядається поданняОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а :

17.06.2015 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

30.11.2020 ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні Центрального відділу ДВС ЧМУЮ дійсно перебуває виконавчий лист № 1-180 від 10.01.2003, виданий Гадяцьким РС про стягнення на користь ГПУ «Полтавагазвидобування» заборгованості. Однак він не працює, жодного майна не має, перебуває на пенсії, з його пенсії проводиться відрахування, що свідчить про те, що він від виконання своїх боргових зобов`язань не ухиляється, тому просить скасувати обмеження в праві виїзду.

17.03.2021 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_7 , оскільки боргові зобов`язання заявником не виконані в повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вказував на те, що він отримує пенсію з якої автоматично відраховуються кошти на погашення заборгованості за виконавчим листом. Його пенсія надходить на відповідний рахунок незалежно від того чи перебуває він в межах території України чи ні, а тому вважає, що місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви.

Заслухавши доповідь судді, думки ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_6 , яка у вирішенні заяви ОСОБА_7 поклалася на розсуд суду, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржувана ухвала місцевого суду не відповідає зазначеним вище вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, місцевий суд послався на те, що виконавче провадження не завершено, оскільки ОСОБА_7 не погасив заборгованість, яка складає 388678,34 грн., а тому його заява не підлягає до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у статті 33 Конституції України.

У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

В розумінні пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Приймаючи до уваги узагальнення судової практики Верховного Суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення частини 3 статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 не має на праві власності майна, є пенсіонером, та з його пенсії кожного місяця регулярно відраховуються кошти в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа № 1-180 від 10.01.2003.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили факт умисного ухилення ОСОБА_7 від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, та судом першої інстанції не перевірявся вказаний факт.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 у зв`язку з несплатою ним заборгованості, не встановивши факту його ухилення від виконання вказаних зобов`язань.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нової ухвали, якою заяву ОСОБА_7 необхідно задовольнити, та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було встановлено ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року (справа №712/6186/15-к).

Керуючись ст. 404, 405, п.4 ч.1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_7 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.
Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було встановлено ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2015 року (справа №712/6186/15-к).
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді