В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року Справа № 608/626/20

Номер провадження1-кп/608/44/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, відомості про яке 26 січня 2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000049, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чортків, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Апеляційним судом Тернопільської області 21.12.2004 року за п.4 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 12 КК України до 14 років позбавлення волі, звільнений 10.12.2015 року умовно достроково, невідбутий строк покарання 3 роки 1 місяць 9 днів,

у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,--

ВСТАНОВИВ:
Близько 19 годин 25 січня 2020 року ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_7 перебували по місцю проживання у приміщенні будинку в с. Свидова Чортківського району. На ґрунті особистих непорозумінь між ними виникла сварка та словесна суперечка, яка переросла у конфлікт. У ході даного конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_7 , з метою застосування фізичного насильства до останньої, завдав ряд цілеспрямованих ударів кулаками обох рук в область її грудної клітки з правої та лівої сторони. Після цього ОСОБА_7 впала на підлогу обличчям вниз, а ОСОБА_5 , став правим коліном на спину ОСОБА_7 , після чого зняв ремінь із штанів та почав наносити ним удари по її спині. Надалі ОСОБА_5 наніс два удари правою ногою в область спини ОСОБА_7 . В результаті вищевказаних насильницьких дій ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми лівої нирки з її розривом та масивним крововиливом в клітковину лівої половини заочеревного простору; закриті переломи 8,9 лівих та 3,4,5,6 правих ребер з крововиливами в оточуючих місця переломів м`яких тканинах; п`ять просторих крововиливів в м`які тканини спини, п`ять крововиливів в м`які тканини голови та крововилив в слизову оболонку нижньої губи; рана в лівій завушній ділянці; садно в лівій виличній ділянці, два садна на правій щоці, садно в ділянці правої половини тіла нижньої щелепи, садно на лівій вушній раковині та садно в лівій завушній ділянці; вісім синців на голові, синець в ділянці лівого плечового суглоба, синець в ділянці 4-го правого ребра по передній пахвовій лінії, синець на лівій боковій поверхні грудей в проекції 8-9 лівих ребер, синець в ділянці 7-го лівого ребра по передній пахвовій лінії, синець в ділянці 10-го лівого ребра по передній пахвовій лінії, п`ять синців в ділянці 6-7 лівих ребер в проміжку між середньою та задньою пахвовими лініями, вісім синців на спині, синець в ділянці крила правої клубової кістки та синець в ділянці крила лівої клубової кістки, синець на зовнішній та передній поверхнях правого стегна, синець на правому коліні, три синці на лівому коліні, два синці на правій гомілці.

У момент вчинення вище наведених насильницьких дій ОСОБА_5 хоча і усвідомлював протиправність своєї поведінки, однак вважав, що його дії не здатні спричинити смерть ОСОБА_7 і не бажав смерті своїй дружині. При цьому, ОСОБА_5 не передбачав того, що внаслідок її побиття ОСОБА_7 може померти, хоча повинен був і міг це передбачити.

За ступенем тяжкості закрита тупа травма лівої нирки з її розривом та масивним крововиливом в клітковину лівої половини заочеревинного простору за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Закриті переломи 8,9 лівих та 3,4,5,6 правих ребер з крововиливами в оточуючих місця переломів м`яких тканинах за ознакою тривалого, понад три тижні, розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Рана в лівій завушній ділянці за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`яких тканинах, саден та синців, як в їх сукупності, так і кожне зокрема, за ступенем тяжкості відносяться до легких.

Смерть потерпілої ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми лівої нирки з її розривом, що призвела до виникнення кровотечі в клітковину заочеревинного простору та масивної крововтрати.

Між отриманою закритою тупою травмою лівої нирки з її розривом, що призвела до виникнення кровотечі в клітковину заочеревинного простору і масивної крововтрати та настанням смерті гр-ки ОСОБА_7 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодженні, що спричинила смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині визнав частково, дав суду показання, якими підтверджується те, що цілий січень потерпіла ОСОБА_7 вживала алкогольні напої, 25 січня 2020 року обвинувачений в день вирішив відпочити і приблизно біля обіду прокинувся, побачив за столом дружину ОСОБА_8 яка випивала, одна бутилка горілки вже була випита, інша до половини розпита. Тоді вони разом пішли в місцевий магазин щоб купити продукти харчування, після цього пішли в посадку спиляти гілки, для опалення помешкання, це було приблизно біля 15 години. Коли падали гілки вони частково прижали Надю. Тоді вони взяли ті гілки і пішли до дому. Біля 16 години Надя прилягла відпочити. Коли відпочила пішла в магазин за цигарками. В магазині вона нічого не купила, тоді обвинувачений сам пішов в магазин за цигарками. Коли повернувся потерпілої вдома не було, знайшов на вулиці біля керниці в ОСОБА_8 з рота йшла шума і вона була на землі, тоді підняв та привів до дому, скинув взуття і поклав на ліжко, вона просила гроші на горілку не хотіла лежати і постійно кричала, обвинувачений був знервований і злий від поведінки потерпілої. Почав її заспокоювати і ставити на ліжко, при цьому притиснув коліном, але її не бив, оскільки, такого не пам`ятає. Тільки памятає, як брав за плечі і вложував на ліжко, вона в цей момент виривалася, може і один раз вдарив, проте, такого не памятає, коли вложив потерпілу вийшов з будинку поратися по господарству. Тілесні ушкодження які йому інкримінуються потерпілій не спричиняв. Вважає, що вона сама собі заподіяла коли падала біля криниці з епілептичним приступом та коли на неї впала частина деревини в день смерті. Коли повернувся приблизно пройшло біля години часу ОСОБА_9 була без ознаків життя, почав її трусити, міряти пульс, дзвонив до родичів та пішов до сусідів, які викликали поліцію. Також стверджував, що любив свою дружину тому не міг нанести їй таких ударів, які б спричинили смерть. На досудовому слідстві, зокрема, на слідчому експеременті себе обмовив та відмовився від адвоката, оскільки, працівники поліції обіцяли відпустити на похорон дружини.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона дочка потерпілої, очевидцем події не була, деякий період проживала з обвинуваченим та мамою в помешканні ОСОБА_5 , проте, боялася обвинуваченого і переїхала до співмешканця. Мама вживала алкоголь, лікування їй не допомагало, ОСОБА_5 цілий час купував мамі алкоголь, а після цього дуже сильно її бив. ОСОБА_5 рідко вживав алкоголь, але коли перебував в нетверезому стані був дуже агресивним. Мама хворіла на епілепсію, коли вживала алкоголь могли в неї бути приступи. Щодо покарання просилв ОСОБА_5 суворо покарати, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

В судовому засіданні в підтвердження обставин вчиненого злочину та вини обвинуваченого ОСОБА_5 стороною обвинувачення були надані та судом дослідженні наступні докази.

Допитаний свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що на той час був сільським головою с. Свидова, ОСОБА_5 знає як мешканця села, від сусідів скарг на нього не надходило, дружина теж ніколи не жалілася на його протипрану поведінку. Знав, що потерпіла ОСОБА_8 постійно вживає алкоголь, звертався до свекрухи дочки, щоб дочка поговорила з мамою щодо вживання потерпілою алкголю, та говорила, що дочка з мамою не спілкується. Також, говорив з продавцями магазинів, в яких отоварювалася потерпіла, щоб ті не продавали ОСОБА_8 алкоголь. Питав потерпілу про відношення до неї обвинуваченого, вона ніколи не скаржилася на його поведінку.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що очевидцем події не була, сусідка обвинуваченого. В день коли померла ОСОБА_12 , біля 9 години вечора прийшов ОСОБА_5 повідомив, що померла потерпіла, чоловік пішов з ним подивитися коли вернувся підтвердив, що ОСОБА_12 мертва, тоді свідок сказала викликати поліцію. ОСОБА_5 дуже спокійний за характером, алкоголю не вживав, тяжко працював, утримував багато господарки, коли ОСОБА_12 пила, доглядав за нею, мив її, переодягав, прав її речі. Декілька разів проганяв її, вона поверталася сама, такого щоб потерпіла хотіла йти а він її не відпускав не чула і не бачила. Надя цілий час вживала алкоголь, коли була твереза була дуже доброю та роботящою, останнім часом ніде не працювала ОСОБА_5 її утримував. Дочка з потерпілою та обвинуваченим жила дуже мало часу. Криків та бійок ніколи не бачила в господарстві обвинуваченого.

Допитаний свідок ОСОБА_13 суду показав, сусід ОСОБА_5 , в день смерті Наді, бачив її вона була з синцями просила цигарки, пізніше подзвонила сусідка повідомила, що приходив ОСОБА_5 плакав, повідомив що Надя непритомна. ОСОБА_5 за характером спокійний та роботящий, алкоголю не вживав, щоб бив потерпілу свідок не бачив. Спочатку, як потерпіла з обвинуваченим почали проживати ОСОБА_12 алкоголю не вживала, була дуже роботяща, пізніше постійно перебувала в нетверезому стані. Знає, що ОСОБА_5 був прогнав ОСОБА_14 , проте та повернулася сама.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, колишня сусідка ОСОБА_5 бачила ОСОБА_14 за день до смерті, та хотіла купити в магизині, в якому працює свідок горілку. Свідок горілки не продала бо ОСОБА_12 немала грошей. Потерпілу постійно бачила п`яну, вона часто купляла в магазині горілку, щодо ОСОБА_5 нічого поганого сказати не може, заходив в день події під вечір в магазин, брав цигарки про те, що ОСОБА_12 хотіла купити горілку не говорила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , суду показала, працює в сільській раді, як проживала сімя ОСОБА_17 їй не відомо. За день до смерті ОСОБА_18 , бачила потерпілу в магазині, вона була в нетверезому стані хотіла купити горілку, продавчиня їй не продала, бо та немала грошей. Побитою Наді не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 продавець магазину, в день смерті приходила потерпіла хотіла горілки, була в легкій формі алкогольного спяніння, горілки свідок не продала, бо не мала грошей. В цей день приходив в магазин ОСОБА_20 брав цигарки та пиво, був тверезий. Надя могла і два рази в тиждень приходити за горілкою коли випивала. Синяків на тілі потерпілої не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 продавець магазину. В день смерті ОСОБА_18 , потерпілий з обвинуваченою приходили до магазину купляли продукти, після цього приходила ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , бачила в потерпілої під оком синяк. ОСОБА_5 завжди поводив себе скромно, культурно, завжди перебував тверезий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 сусід ОСОБА_5 про обставини справи йому нічого не відомо, щодо сім`ї ОСОБА_17 , то ОСОБА_20 нармальний, спокійний та роботящий, в нетверезому стані його не бачив, ОСОБА_12 вживала алкоголь.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_23 судмед експерт, суду показав, що проводив судову медичну експертизу трупа потерпілої. Такі тілесні ушкодженні які були виявлені при розтині самі по собі утворитися не могли, також, алкоголь теж не зміг вплинути на розрив нирки, а тільки підсилив крововилив. З висоти власного росту такі тілесні ушкодження утворитися не могли, механізмом нанесення був тільки тупий предмет, як показував обвинувачений на слідчому експеременті удар коліном. Під час слідчої дії обвинувачений добровільно давав покази, тиску з боку працівників поліції не вбачав.

Допитані в судовому засідання, як свідки слідчі ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , суду показали, що брали участь в досудовму розслідуванні, а саме, проводили доручені їм слідчі дії, під час досудового розслідування було дотримано чинного законодавства, ніякого тиску щодо ОСОБА_5 з боку працівників поліції не здійснювалося, також, від адвоката на досудовому розслідуванні ОСОБА_5 відмовився в добровільному порядку без будь яких обіцянок та погроз.

З витягу єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається що 25.01.2020 року біля 20:40 год по місцю свого проживання в с. Свидова, Чортківського району ОСОБА_5 виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка останнім часом зловживала алкогольними напоями.

Протоколом огляду від 25.01.2020 року, де об`єктом огляду був житловий будинок ОСОБА_5 за адресою с. Свидова, Чортківського району, в якому в одній із кімнат на дивані лежить труп ОСОБА_8 з таблицями ілюстрацій до протоколу.

Згідно протоколу огляду від 27.01.2020 року, предметом огляду був одяг, який знаходився на ОСОБА_8 під час виявлення її трупа з таблицею ілюстрацій до нього.

Лікарським свідоцтвом про смерть №20 від 27 січня 2020 року померлої ОСОБА_7 , причина смерті закрита тупа травма лівої нирки з її розривом.

Заявою від 27.01.2020 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні від послуг адвоката відмовився.

Заявою від 29.01.2020 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_5 відмовлявся від послуг адвоката ОСОБА_6 під час обрання йому запобіжного заходу.

Висновком експерта №20 від 14 лютого 2020 року експертизи трупа ОСОБА_7 , з якого вбачається, На підставі судово-медичної експертизи трупа гр-ки ОСОБА_7 1976 року народження, даних судово-токсикологічного (висновок експерта №163 від 07.02.2020 року), судово-гістологічного (висновок експерта №94 від 13.02.2020 року) та судово-імунологічного (висновок експерта №59 від 28.01.2020 року) досліджень, враховуючи повідомлені обставини справи та у відповідності до поставлених запитань експерт підсумовує наступне:

Смерть гр-ки ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми лівої нирки з її

розривом, що призвела до виникнення кровотечі в клітковину заочеревинного простору та

масивної крововтрати.

Викладений висновок стосовно причини смерті підтверджується виявленням при експертизі трупа розриву лівої нирки, великої кількості крові в клітковині лівої половини заочеревинного простору та в лівій паранефральній клітковині, малокрів`я внутрішніх органів та даними мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів (нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, переважаюче малокров`я, ділянки деструкції геморагічне просякання, вогнищеві крововиливи в лівій нирці, деструкція фіброзної капсули лівої нирки, крововиливи в її товщу, масивний крововилив в прилягаючій паранефральній клітковині, крововилив в паранефральну клітковину одного з наднирників).

Судячи із вираженості трупних явищ (труп охолоджений рівномірно,трупне

заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, трупні плями при натисканні на них

блідніють і частково відновлюються в попередньому забарвленні через 65 хвилин,

відсутність видимих ознак гниття), смерть гр-ки ОСОБА_7 настала, приблизно, за 24-48 годин до розтину її трупа.

При судово-медичній експертизі трупа гр-ки ОСОБА_7 виявлені такі

травматичні зміни:

*закрита тупа травма лівої нирки з її розривом та масивним крововиливом в клітковину лівої половини заочеревинного простору;

*закриті переломи 8,9 лівих та 3,4,5,6 правих ребер з крововиливами в оточуючих місця переломів м`яких тканинах;

*п`ять просторих крововиливів в м`які тканини спини, п`ять крововиливів в м`які тканини голови та крововилив в слизову оболонку нижньої губи;

*рана в лівій завушній ділянці;

*садно в лівій виличній ділянці, два садна на правій щоці, садно в ділянці правої половини тіла нижньої щелепи, садно на лівій вушній раковині та садно в лівій завушній ділянці;

*вісім синців на голові, синець в ділянці лівого плечового суглоба, синець в ділянці 4- го правого ребра по передній пахвовій лінії, синець на лівій боковій поверхні грудей в проекції 8-9 лівих ребер, синець в ділянці 7-го лівого ребра по передній пахвовій лінії, синець в ділянці 10-го лівого ребра по передній пахвовій лінії, п`ять синців в ділянці 6-7 лівих ребер в проміжку між середньою та задньою пахвовими лініями, вісім синців на спині, синець в ділянці крила правої клубової кістки та синець в ділянці крила лівої клубової кістки, синець на зовнішній та передній поверхнях правого стегна, синець на правому коліні, три синці на лівому коліні, два синці на правій гомілці.

Всі виявлені ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, що підтверджується забарвленням синців (багряне, синьо-багряне) та їх досить чіткими контурами, станом поверхонь саден (запалі, рожево-червоні), темно-червоним забарвленням крововиливів, відсутністю ознак загоєння рани та в ділянці розриву лівої нирки, відсутністю ознак консолідації переломів ребер, наявністю мікроскопічно встановлених реактивних змін в ділянках ушкоджень (крововилив, серозний набряк в м`яких тканинах з лівої половини спини /проекція лівої нирки/ із слабо вираженими початковими проявами клітинної реакції, в препараті «гематома заочеревинного простору» крововиливи в жировій клітковині із слабо вираженими початковими проявами клітинної реакції, крововиливи в товщі м`яких тканин з ділянки переломів 8-9 ребер із вираженими проявами тканинної, помірно вираженими проявами клітинної реакції), наявністю малокрів`я внутрішніх органів (як ознаки прижиттєвої крововтрати).

Виявлені на трупі гр-ки ОСОБА_7 ушкодження, з огляду на їх вид (синці, садна, розрив лівої нирки, переломи ребер, крововиливи) та властивості рани (щілиноподібна форма, нерівні, дрібнозубчасті, зсаднені краї, тупі кінці, наявність поодиноких поперечних тканинних перетинок в глибині рани), численність ушкоджень, вказують на неодноразову дію тупих предметів.

Смугоподібна форма та значна довжина синців на лівій боковій поверхні грудей в проекції 8-9 лівих ребер та на зовнішній і передній поверхнях верхньої третини правого стегна вказують на дію тупого предмету із обмеженою продовгувастою травмуючою поверхнею. Індивідуальні особливості травмуючих поверхонь предметів, від яких утворилися решта ушкоджень не відобразились у їх властивостях.

Для встановлення конкретної послідовності утворення ушкоджень судово-медичних даних немає.

За ступенем тяжкості закрита тупа травма лівої нирки з її розривом та масивним крововиливом в клітковину лівої половини заочеревинного простору за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Закриті переломи 8,9 лівих та 3,4,5,6 правих ребер з крововиливами в оточуючих місця переломів м`яких тканинах за ознакою тривалого, понад три тижні, розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Рана в лівій завушній ділянці за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких з короткочасним розладом здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`яких тканинах, саден та синців, як в їх сукупності, так і кожне зокрема, за ступенем тяжкості відносяться до легких.

З отриманими тілесними ушкодженнями, до моменту втрати свідомості внаслідок масивної крововтрати від розриву нирки, гр-ка ОСОБА_7 цілком могла виконувати самостійні дії (рухатись, пересуватись, кричати тощо).

Утворення всіх вищезазначених тілесних ушкоджень в комплексі при падінні «з висоти власного росту» неможливе, про що свідчать характер, численність ушкоджень та розташування їх на різних анатомічних поверхнях та ділянках тіла.

Між отриманою закритою тупою травмою лівої нирки з її розривом, що призвела до виникнення кровотечі в клітковину заочеревинного простору і масивної крововтрати та настанням смерті гр-ки ОСОБА_7 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Всі інші виявлені на тілі ушкодження у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Незадовго до смерті гр-ка ОСОБА_7 вживала алкогольні напої, що

підтверджується запахом алкоголю від досліджуваних порожнин та внутрішніх органів, а

також, результатом судово-медичної експертизи крові з її трупа, при якій виявлено етиловий спирт з концентрації - 4,66%о(проміллє). Така концентрація алкоголю в крові може відповідати стану тяжкої алкогольної інтоксикації.

Кров гр-ки ОСОБА_7 належить до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А і анти - В ізосерологічною системою АВО

Окрім вищезазначених (пункт 3) ушкоджень при судово-медичній експертизі трупа

ОСОБА_7 виявлені: два садна на чолі, садно на спинці носа; синець на лівому плечі, синець в ділянці лівого ліктьового суглоба, два синці на лівому передпліччі, два синці в ділянці лівого променево-зап`ястного суглоба, синець на лівій кисті, синець в ділянці лівого ліктьового суглоба, два синці на правому плечі, синець на передній поверні живота, синець на лівій гомілці та шість синців на лівому стегні. Дані тілесні ушкодження з огляду на їх вид та властивості (садна вкриті підвищеними коричневими кірочками, а синці синьо-багряного забарвлення в центральних частинах, із жовто-зеленим відтінком по нечіткими контурами) утворилися від дії тупих предметів за 3-6 діб до настання смерті. У причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті дані ушкодження не перебувають ступенем тяжкості, як в їх сукупності, так і кожне зокрема, відносяться до легких.

При судово-медичній експертизі трупа гр-ки ОСОБА_7 в кістках склепіння черепа (у лусці обох скроневих кісток) виявлені два симетрично розташовані овальної форми дефекти кісток склепіння черепа, розмірами 2x1,5 см справа та 1,5x1,6 см зліва, просвіт яких зарощений міцними сірувато-білими із рожевуватим відтінком фіброзними перетинками. Дані дефекти кісток склепіння черепа, з огляду на їх форму, розміри, розташування, властивості країв (рівні, гладкі, пологі, мають незначну скошеність в напрямку від периферії до центру), відсутність крововиливів, змін забарвлення м`яких тканин голови в проекціях цих дефектів, є наслідками перенесеного раніше оперативного втручання - трепанації черепа.

Висновком експерта №163 судово-медичної експертизи від 7 лютого 2020 року взірця крові від трупа ОСОБА_7 , з якого вбачається, що на підставі судово-медичної експертизи взірця крові від трупа ОСОБА_7 , 1976 року народження, враховуючи повідомлені обставин справи та у відповідності до запропонованих питань, експерт підсумовує.

При газохроматографічному дослідженні взірця крові від трупа ОСОБА_7 знайдено етиловий спирт в кількості 4,66% (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Висновку експерта №94 судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів (головний мозок, серце, легені, печінка, нирки. Наднирники, гематома заочеревинного простору, м`які тканини з місця перелому 8-9 лівих ребер, м`які тканини з лівої половини спини, селезінка, підшлункова залоза) від 13.02.2020 року, з якого вбачається, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, переважаюче малокрів`я. Ділянки деструкції, геморагічне просякання, вогнищеві крововиливи в лівій нирці на тлі ознак хронічного (двобічного) гломерулонефриту із туболоінтерстиційним компонентом; деструкція фіброзної капсули лівої нирки, крововиливи в її товщу, масивний крововилив в прилягаючій паранефральній клітковині. Крововилив в паранефральну клітковину одного з наднирників. Крововилив, серозний набряк в м`яких тканинах з лівої половини спини (проекція лівої нирки) із слабо вираженими початковими проявами клітинної реакції. В препараті «гематома заочеревинного простору» крововиливи в жировій клітковині із слабо вираженими початковими проявами клітинної реакції. Крововиливи в товщі м`яких тканин з ділянки переломів 8-9 ребер із вираженими проявами тканинної, помірно вираженими проявами клітинної реакції. Морфологічні прояви вогнищевого виснаження та компенсаторно-пристосувальних змін в наднирниках. Набряк, вогнищева клітинно-запальна інфільтрація легень. Міокардіодистрофія, периваскулярний кардіосклероз. Жировий гепатоз. Морфологічні ознаки хронічного арахноїдиту, енцефалопатія.

Висновком експерта №59 судово-медичної експертизи від 28 січня 2020 року рідкої крові від трупа ОСОБА_7 , з якої вбачається, що кров від трупа ОСОБА_7 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0.

Протоколами освідування особи, ОСОБА_5 від 27-28.01.2020 року.

Протоколом огляду від 28.01.2020 року, де обєктом огляду є одяг, який добровільно надав ОСОБА_5 з таблицями ілюстрацій до нього.

Висновком експерта №70 від 28 лютого 2020 року , судово-медичної експертизи речових доказів (тампонів змивів з рук ОСОБА_5 ), з якого вбачається що враховуючи отримані результати та групи крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених слідів від самого ОСОБА_5 . З огляду на групу крові ОСОБА_7 домішки її клітин у цих обєктах допускаються.

Висновком експерта №69 судово-медичної експертизи від 28 лютого 2020 року речових доказів (піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 ), з якого вбачається що враховуючи отримані результати з урахуванням груп крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених слідів від змішування власних клітин самого ОСОБА_5 та крові ОСОБА_7 або іншої особи носія хоча б одного з антигенів Ві Н за системою АВ0.

Висновком експерта №68 судово-медичної експертизи від 28 лютого 2020 року речових доказів (піднігтьового вмісту рук ОСОБА_7 ), з якого вбачається що з урахуванням групи крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених слідів особи (осіб) носія (носіїв) антигену Н за системою АВ0, в тому числі від самої ОСОБА_7 судово-медичних даних про присутність у цих об`єктах клітин ОСОБА_5 не отримано.

Висновком експерта №80 судово-медичної експертизи від 4 лютого 2020 року рідкої крові ОСОБА_5 , з якої вбачається, що кров ОСОБА_5 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0.

Протоколом огляду від 07.02.2020 року сейф пакету №EXP0404131.

Висновком експерта №87 від 06.03.2020 року судово медичної експертизи речових доказів: штанів, светра, куртки та пари шкарпеток ОСОБА_7 , з якого вбачається, в слідах на куртці що належала потерпілій ОСОБА_7 знайдено кров людини; в слідах на штанах крові не знайдено; на светрі та парі в слідах на штанах (об. 1) крові не знайдено; на светрі та парі шкарпеток слідів. схожих на кров, не виявлено.

Імунологічним дослідженням у знайдених слідах крові виявлено антиген ІІ

ізосерологічної системи АВО.

Кров від трупа ОСОБА_7 належить до групи 0(1)

«гемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО

Кров громадянина ОСОБА_5 належить до групи В(111) з гемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосеролопчною системою АВО.

Таким чином, знайдена в об`єкті № 2 кров може походити від особи (осіб), якій (яким активий антиген Н за ізосерологічиої системи АВО. в тому числі і від потерпілої ОСОБА_7 . Оскільки, у вказаних слідах не виявлений антиген В, що властивий громадянину ОСОБА_5 як основний, походження крові від нього виключається.

Висновком експерта №32/20, судово медичної експертизи трупа ОСОБА_7 від 5 березня 2020 року, з якого вбачається, утворення виявлених при експертизі трупа ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок нанесення числених ударів руками, ногами, брючним ременем, як зазначив ОСОБА_5 під час його допиту та проведення з ним слідчого експерименту не виключається, про що свідчить характер, численність та розташування ушкоджень на тілі трупа громадянки ОСОБА_7 .

Протоколом проведення слідчого експеременту з цифровим флеш носієм карта памяті 16 Гб від 27.01.2020 року. З якого вбачається, яким чином, способом та при яких обставинах ОСОБА_5 наносив потерпілій тілесні ушкодження. Даний експеремент було відтворено в судовому засіданні.
Висновком судово-психіатричної експертизи №83 від 23.02.2021 року, з якого вбачається, що в сфері індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_5 виявлено легко виражена сповільненість темпу нервово-психічних процесів та зниження когнітивних функцій, наявність органічного радикала в емоційно-вольовій сфері (подразливість, негнучкість). Процеси мислення, критичні здібності збережені. Адаптаційні можливості невисокі. Структура мотивації поведінки збережена. Здатний до прогнозування наслідків своїх дій, до дотримання власних інтересів та вибраної позиції. Виявлені психічні властивості ОСОБА_5 не мають вираженого характеру, не впливають суттєво на його повсякденну поведінку. Емоційна нерівноваженість компенсована і проявляється в суб`єктивно складних ситуаціях. Даних за порушення в мотиваційно потребовій сфері ОСОБА_5 не виявлено. Він характеризується позитивною, соціальною направленістю, інтересами в сфері трудової діяльності і сім`ї. Під час скоєння злочину ОСОБА_5 в стані фізіологічного афекту не перебував.
Також, стороною захисту на вчинення ОСОБА_5 злочину з необережності подані наступні письмові докази, а саме.
Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.03.2020 року, з якого вбачається, що на ОСОБА_5 під час досудового розслідування чинився психологічний тиск, і йому не було надано можливості користуватися послугами адвоката.
Відповіддю державного бюро розслідувань від 25.09.2020 року за зверненням ОСОБА_5 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції Тернопільської області та з інших питань та відповіддю національної поліції в Тернопільській області від 28.09.2020 року, 24.04.2020 року, повідомленням національної поліції України департамент внутрішньої безпеки Тернопільське управління від 02.10.2020 року, з яких вбачається, що в ході проведення службового розслідування в діях поліцейських порушень законності та службової дисципліни не встановлено.
Аналізуючи вищенаведені показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, письмові докази надані стороною як обвинувачення так і захисту в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 91 вищевказаного Кодексу в кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
А тому, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

До таких висновків суд дійшов з врахуванням таких обставин.

З висновку експерта №20 від 14 лютого 2020 року експертизи трупа ОСОБА_7 , вбачається, що смерть гр-ки ОСОБА_7 настала від закритої тупої травми лівої нирки з її

розривом, що призвела до виникнення кровотечі в клітковину заочеревинного простору та

масивної крововтрати… Виявлені на трупі ОСОБА_7 ушкодження з огляду на їх вид (синці, садна, розрив лівої нирки, переломи ребер, крововиливи) та властивості рани (щілиноподібна форма, нерівні, дрібнозубчасті, зсаднені краї, тупі кінці, наявність поодиноких поперечних тканинних перетинок в глибині рани), численність ушкоджень, вказують на неодноразову дію тупих предметів…. утворення всіх вищезазначених тілесних ушкоджень в комплексі при падінні «з висоти власного росту» неможливе, про що свідчать характер, численність ушкоджень та розташування їх на різних анатомічних поверхнях та ділянках тіла, закрита тупа травма лівої нирки з її розривом та масивним крововиливом в клітковину лівої половини заочеревинного простору за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, та призвела до смерті потерпілої, інші виявлені на тілі ушкодження у причинно-наслідковому звязку з настанням смерті не перебувають. Висновком експерта №32/20, судово медичної експертизи трупа ОСОБА_7 від 5 березня 2020 року, зазначається, що утворення виявлених при експертизі трупа ОСОБА_7 тілесних ушколджень внаслідок нанесення числених ударів руками, ногами, брючним ременем, як зазначив ОСОБА_5 під час його допиту та проведення з ним слідчого експерименту не виключається, про що свідчить характер, численність та розташування ушкоджень на тілі трупа громадянки ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 суду стверджували, що ОСОБА_5 під час заподіяння потерпілій ОСОБА_7 в такій кількості тілесних ушкоджень, яка була виявлена при огляді трупа не наносив, оскільки, в день смерті потерпіла мала епілептичний приступ та на неї впала гілка дерева, також, під час слідчого експеременту, який проводився без адвоката, обвинувачений відтворював події вчинення ним злочину по суті за вказівкою слідчого, оскільки, слідчий йому обіцяв відпустити обвинуваченого попрощатися з потерпілою. Тому, докази протокол проведення слідчого експеременту від 27.01.2020 року та висновок судово-медичної експертизи про обставини вчинення кримінального правопорушення захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просили визнати недопустимими.

Незважаючи на те, що обвинувачений заперечує заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які були встановлені під час проведення судово-медичної експертизи, хоча при цьому і визнає нанесення їй необережних 4-6 ударів долонею по обличчі та натискання ногою на спину потерпілої для її заспокоєння, враховуючи обставини вчиненого злочину, а саме: причину із-за якої були нанесені тілесні ушкодження (вживання протягом тривалого часу потерпілою алкоголю), те, що обвинувачений усвідомлюючи протиправність своєї поведінки наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які з огляду на їх характер, численість та розташування відносяться до легких, середньої тяжкості та тяжкого тілесного ушкодження, що привело до смерті потерпілої, що об`єктивно підтверджується експертизами і показаннями експерта ОСОБА_23 в судовому засіданні, та частковими показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 (коли він даючи показання не заперечував, що давив ногою з лівого боку на спину потерпілої, щоб її заспокоїти) тому, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.
Обвинувачений ОСОБА_5 , наносячи потерпілій удари, об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілої, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинила смерть потерпілої.

Що стосується смерті потерпілої, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілої.

Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_5 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один - опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілої), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини - злочинній недбалості.

Саме тому суд вважає, що у діях ОСОБА_5 є ознаки злочину, передбаченого частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України, оскільки сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не заподіював потерпілій ОСОБА_7 інкримінованих тілесних ушкодження суд оцінює критично, вважає їх способом захисту обвинуваченого з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь в скоєнні злочину, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Сторона захисту, посилаючись на п.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить визнати недопустимими доказами протокол слідчого експеременту разом з висновком експерта судово-медичної експертизи про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , обгрунтовуючи свої вимоги тим, що слідчий експеримент під час якого ОСОБА_5 розказав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення був проведений без участі захисника та без роз`яснення права на захист. Також, ОСОБА_5 неодноразово даючи покази суду стверджував про психологічний тиск з боку працівників поліції щодо нього.

Так, згідно статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог частин 1-3 ст. 87 Кримінального процесуального кодексу України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Отже, наведеною правовою нормою визначено підстави, за яких докази можуть бути визнані недопустимими і такі підстави в даному кримінальному провадженні не встановлені.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, а саме, заяв ОСОБА_5 від 27.01.2020 року та 29.01.2020 року, ОСОБА_5 добровільно, власноручно написав заяви про відмову від адвоката, також під час відтворення в судовому засіданні слідчого експеременту з поведінки обвинуваченого не вбачалося будь якого хвилювання, та тиску з боку учасників слідчої дії. ОСОБА_5 під час слідчого експеременту не заявляв ніяких клопотань, в тому числі про участь адвоката, протокол про проведення слідчого експеременту був підписаний обвинуваченим та іншими учасниками слідчої дію. Також, при допиті в судовому засіданні учасників слідчого експеременту, як свідків, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та експерта ОСОБА_23 судом було встановлено, що дана слідча дія проводилася безперервно без будь якого тиску та обіцянок щодо обвинуваченого та відповідала чинному процесуальному законодавству.

З врахуванням наведеного, враховуючи, що судом не встановлено, що докази в кримінальному провадженні отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тому, у суду не має передбачених законом правових підстав для визнання недопустимими доказами протоколу проведення слідчого експеременту від 27.01.2020 року та висновоків експерта експертизи трупа ОСОБА_7 .

Що стосується доводів захисника та засудженого про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 , з підстав необхідності кваліфікувати дії останнього за ч. 1 ст. 119 КК України, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: 1) факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.
Розмежування умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.
Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинно-наслідковому зв`язку між собою.
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується умислом щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (прямим/непрямим) і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого. За таких обставин суб`єкт злочину усвідомлює можливість настання кінцевого наслідку (смерть потерпілого) в результаті заподіяних тілесних ушкоджень.
На відміну від цього вбивство з необережності може бути вчинене лише при необережній формі вини, яка виступає у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, які були активними, завдаючи потерпілій ряд цілеспрямованих ударів кулаками рук з правої та лівої сторони, нанося удари по спині ременем та удари правою ногою в область спини, знаючи, що потерпіла перебуває в сильному алкогольному спянінню і не може себе в результаті такого стану захистити, повинен був об`єктивно усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачати можливість настання наслідків у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої.

Вищезазначені обставини в своїй сукупності на думку суду спростовують твердження про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 вбивства через необережність, і свідчать про умисність його дій щодо заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження.
Таким чином, оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків сторони обвинувачення, дослідивши докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
З врахуванням таких вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності заособливо тяжкий злочин, характеризується з позитивної сторони за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.
Обставин, згідно з положеннями статті 66 Кримінального кодексу України, що пом`якшують покарання, органом досудового розслідування та в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно з положеннями статті 67 Кримінального кодексу України, є вчинення злочину особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України в вигляді позбавлення волі.
Враховуючи обраний судом вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін, оскільки, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з часу його фактичного затримання 27.01.2020 року та міру запобіжного заходу залишити утримання під вартою.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме, запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_5 , продовжений судом до 20 липня 2021 року, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більш двох місяців.

Питання щодо речових доказів за постановою про їх долучення до матеріалів кримінального провадження від 18.08.2017 року вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання в вигляді семи років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання 27.01.2020 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме, запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_5 продовжений судом до 20 липня 2021 року, продовжити до набрання вироком законної сили, але не більш двох місяців.

Речові докази за постановою про долучення до кримінальної справи речових доказів від 07.02.2020 року, та від 18.03.2020 року, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Тернопільській області, а саме:

-одяг ОСОБА_5 (джинси темного кольору, ремінь темного кольору, взуття типу шльопанці) повернути ОСОБА_5 ;

-одяг ОСОБА_7 (светр світло-фіолетового кольору, куртку чорного кольору із вставками рожевого, фіолетового та зеленого кольорів, штани чорного кольору, шкарпетки темно-синього кольору) повернути ОСОБА_4 .

Вирок, якщо інше не передбачене нормами КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Вирок набрав законної сили "___" ________________ 2021 р.

Оригінал вирока знаходиться в матеріалах справи №608/626/20, яка зберігається в архіві Чортківського районного суду Тернопілдьської області.

Суддя: ОСОБА_1

Копію вироку видано "____" _________________202_ р.

Секретар: