Справа № 308/3924/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : захисника підозрюваного ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/153/21, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року задоволено погоджене з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий ) та застосовано щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, без визначення розміру застави.
Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою постановлено рахувати з 01 год. 22 хв. 30 березня 2021 року до 01 год. 22 хв. 28 травня 2021 включно.
З матеріалів клопотання убачається, що 01 квітня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Відповідно до клопотання, 29.03.2021 приблизно о 21.00 год. ОСОБА_5 на відкритій ділянці загального користування, поблизу будинку № 35 по вулиці Декабристів у м. Ужгороді, на ґрунті тривалих неприязних відносин по причині ревнощів, які з його ініціативи постійно виникають та тривають між ним та потерпілою ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вистежив потерпілу ОСОБА_10 , яка стояла на вказаній місцевості поблизу будинку, дістав з карману куртки, в яку був одягнений предмет, характерний для ножа з чорним руків`ям, і наніс ним удар в область лівої частини грудної клітки потерпілої, усвідомлюючи, що наносить удар у життєво важливий орган, чим спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 , яку КШМД було доставлено в ЦМКЛ м. Ужгород з попереднім діагнозом: Проникаюча рана в область восьмого міжреберя, яке за своїми ознаками характерне для тяжкого тілесного ушкодження. На думку слідчого, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , а також те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, у своїй сукупності дає підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без можливості внесення застави.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що додані слідчим та прокурором до клопотання матеріали підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України злочину, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому, врахувавши тяжкість злочину та покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також те, що він ніде не працює та не має постійного джерела доходу, слідчий суддя дійшов висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам. Разом із тим, взявши до уваги те, що дії ОСОБА_5 пов`язані із заподіянням потерпілій тілесних ушкоджень, які були небезпечні в момент заподіяння із застосуванням предмету, схожим на ніж, слідчий суддя не визначив йому розмір застави. Тому, клопотання слідчого задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, тому має бути скасована. Вважає, що запобіжний захід є занадто суворим. Стверджує, що стороною обвинувачення не доведено та не підтверджено будь-яких із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а твердження прокурора ґрунтуються виключно на припущеннях. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, а також не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, або перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, у тому числі й незаконно впливати на потерпілу чи свідків. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : захисниці підозрюваного ОСОБА_5 адвокатки ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від вищевказаних процесуальних осіб не надходило, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участі і те, що у розгляді судового провадження бере участь адвокатка ОСОБА_6 .
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявою протоколами огляду місця події, допиту свідка ОСОБА_11 , актом застосування службового собаки, поясненнями ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_5 від 30.03.2021 та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 30.03.2021 слідчий виніс ОСОБА_5 повідомлення про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушень та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 08 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, тим самим вчинивши інше (нове) кримінальне правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не доведено та не підтверджено будь-яких із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а твердження прокурора ґрунтуються виключно на припущеннях, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 були поєднані із застосуванням насильства щодо потерпілої.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, - апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на потерпілу чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, не посилалась на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 затриманий 30.03.2021, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлений 30.03.2021. Тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: