Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/471/20
Провадження №1-кс/542/100/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2021 року смт Нові Санжари
Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільного позивача потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадження №0000073, -
ВСТАНОВИВ:
15.03.2021 року до слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання цивільного позивача потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадження №0000073 від 23.10.2019.
У поданому клопотанні зазначається, що 22.08.2019 на нього автомобілем Джилі Емгранд під керуванням водія ОСОБА_4 здійснений наїзд, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження.
За даним фактом СП відділення №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР 23.10.2019 за №0000073 за ч.1 ст.286 КК України.
У даному кримінальному провадженні він має статус потерпілого.
11.03.2021 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, отже він набув статус підозрюваного.
Кримінальним правопорушенням йому завдано майнової та моральної шкоди.
14.03.2021 року ним засобами електронного зв`язку на електронні адреси СП відділення №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ГУНП в Полтавській області та Кобеляцької місцевої прокуратури поданий цивільний позов про відшкодування шкоди, для долучення до матеріалів кримінального провадження. Ціна позову складає 850000,00 грн.
З метою забезпечення позовних вимог просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , шляхом тимчасового позбавлення власника або законного володільця правом розпорядження наступним майном:

- Автомобілем марки Geely Emgrand 7 днз НОМЕР_2 , номер шассі НОМЕР_3

- Житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Цивільний позивач потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказавши, що клопотання підтримує та просить його задовольнити (а.с.18).

Слідчий в судове засіданні не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі (а.с. 19).

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі, в задоволенні клопотання просив відмовити (а.с. 25).

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності та в задоволенні клопотання просив відмовити з таких підстав.

По-перше, потерпілим не надано жодного доказу, що завдана шкода є значною, розмір матеріальної шкоди є незначним. Й він не є належним відповідачем в даному випадку. Оскільки відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

По-друге, в порушення вимог ст.171 КПК України до клопотання не надано доказів спричинення матеріальної шкоди та її розміру, відсутні докази спричинення моральної шкоди та її розмір.

По-третє, вважає, що в зв`язку з несвоєчасним зверненням ОСОБА_3 до лікувального закладу є сумніви щодо того, чи тривалість його хвороби була викликана тяжкістю травми чи несвоєчасним звернення та наданням медичної допомоги.

По-четверте, майно, на яке просить накласти арешт ОСОБА_3 належить на праві спільно ї сумісної власності й його дружині ОСОБА_5 , яка не є стороною кримінального провадження, й не може виступати як цивільний відповідач.

По-п`яте, ОСОБА_3 не надано доказів розміру спричинення шкоди, вартості майна, в тому ним не доведено, що накладення арешту на вказане в клопотанні майно, буде співмірним розміру заподіяної шкоди.

По-шосте, факт спричнення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень саме його автомобілем не знаходить підтвердження в матеріалах критмінального провадження.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані учасниками його розгляду матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчими СП відділення поліції № З Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 23.10.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України за фактом наїзду 22.08.2019 року на ОСОБА_3 автомобіля Джилі Емгранд під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження (а.с.26).
11.03.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. (а.с.20).
У даному кримінальному провадженні заявник ОСОБА_3 має статус потерпілого.
14.03.2021 року потерпілим ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні ним був поданий цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.
В даному випадку арешт майна обґрунтовується метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно з вимогами ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, де повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
- докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
У відповідності до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до ч. 8 ст.170КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
У даному кримінальному провадженні 14 березня 2021 року ОСОБА_3 на підставі ст. 61, ч. 1, 4 ст. 128 КПК України, як потерпілий, якому кримінальним правопорушенням завдано майнову та моральну шкоду, було подано позовну заяву (цивільний позов) до ОСОБА_4 , в якому заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 850000 гривень, з яких 50000 грн. - в якості відшкодування майнової шкоди, а 800000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майну та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.3) ОСОБА_4 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .
А відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4) він є власником автомобілю марки Geely Emgrand 7, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання цивільного позивача, матеріали провадження, виходячи з наявності обґрунтованого цивільного позову заявленого ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження, вважає, що цивільним позивачем, доведено необхідність арешту частини заявленого майна, що виправдовує мету, визначену ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення цивільного позову, а також сприятиме усуненню ризиків, передбачених ст.170 КПК України.
Так, оскільки ціна позову, пред`явленого ОСОБА_3 , становить 850000 грн., останній просить накласти арешт на автомобіль та житловий будинок, при цьому вартість такого майна не зазначена, слідчий суддя вважає, що арешт слід накласти лише на житловий будинок у вигляді заборони на його розпорядження, що буде співмірним розміру шкоди, зазначеної у цивільному позові.
Та накладення арешту на таке майно, у випадку винесення обвинувального вироку по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого та задоволення цивільного позову, зможе забезпечити виконання вимог цивільного позову щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Посилання підозрюваного на те, що ОСОБА_3 не надані докази розміру завданої майнової шкоди та в цивільному позові доводи про завдання потерпілому моральної шкоди в розмірі 800000 грн. нічим не підтверджуються, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання з такої підстави, оскліьки питання щодо обґрунтованості розміру цивільного позову у кримінальному провадженні вирішується судом за наслідками розгляду кримінального провадження. Як й питання щодо належного відповідача, доведеності факту шкоди та механізму її спричення потерпілому.
Доводи підозрюваного про те, що майно, на яке просить накласти арешт ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності й його дружині ОСОБА_5 , яка не є стороною кримінального провадження, й не може виступати як цивільний відповідач, слідчий суддя відхиляє, оскільки доказів на підтвердження перебування ним у шлюбі надано не було. Крім цього, за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майну та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.3) підставою виникнення права власності на будинок є договір дарування, а відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України, таке майно є особистою приватною власністю.
На думку слідчого судді, такий спосіб арешту на дане майно в найбільшій мірі відповідатиме завданням арешту майна та є найменш обтяжливим для його власника.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання цивільного позивача потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадження №0000073 задовольнити частково.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), накласти арешт у вигляді заборони на його розпорядження на майно:
- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Ухвала про арешт майна, відповідно до ст.175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1