У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду справи № 243/9954/20, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 09.03.2021 року надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями було передане судді ОСОБА_6

10.03.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду судової справи № 243/9954/20.
Заява обґрунтована тим, що в ході судового засідання 09 лютого 2021 року (провадження № 1-кс/243/184/2021) адвокатом заявлено про застосування насильства до підозрюваної ОСОБА_5 під час її затримання та тримання в уповноваженому органі державної влади, що підтверджено самою підозрюваною та подано відповідну скаргу особисто слідчому судді ОСОБА_6 , яка у порушення свого обов`язку зафіксувати таку заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження факті, викладених в заяві, не вжила жодних заходів. Єдиною підставою для вжиття слідчим суддею дій, зазначених у ч. 6 ст. 206 КПК України, є доведення прокурором факту, що такі заходи вже здійснено або здійснюються, але жодних доказів зазначеного в судовому засіданні не надано.

Вказані дії слідчого судді можуть свідчити лише про створення для себе уявлення про винуватість ОСОБА_5 та небажання приймати судові рішення, які можуть створити певні сумніви у доведенні вини підозрюваної.

Аналогічним чином, 09 лютого 2021 року замість належного розгляду клопотання адвоката про проведення перевірки обґрунтованості підозри, оголошеної 13 листопада 2020 року ОСОБА_5 , незважаючи на імперативну норму ч. 1 ст. 194 КПК України про встановлення слідчим суддею, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, в ухвали від 09 лютого 2021 року суддя обмежилась фразою, що слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Надання переваг стороні публічного обвинувачення, недотримання вимог Конвенції із захисту прав та основоположних свобод і судової практики ЄСПЛ, призвело до зміни 25 лютого 2021 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 , дії якої слідчим кваліфіковано за іншими статтями Кримінального Кодексу України, а саме: ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 146, які не є тотожними зі складом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке слідчим суддею ОСОБА_6 у своїх ухвалах від 05 січня 2021 року та 09 лютого 2021 року визнано обґрунтованим. Таким чином, судом допущено дії на користь сторони обвинувачення у вигляді небажання реагувати на порушення, а також інші грубі порушення права на захист та належну правову процедуру, у вигляді недотримання вимог ст.ст. 370, 372 КК України. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі, а також чи забезпечував суд як такий будь-яких сумнівів у його безсторонності, що мало місце у судових засідання 09 лютого 2021 року та 04 березня 2021 року під головуванням судді ОСОБА_6

04 березня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом розглянуто клопотання слідчого у цьому ж кримінальному провадженні про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику. При цьому, про проведення судового засідання адвокат дізнався від слідчого судді ОСОБА_6 під час видалення її до нарадчої кімнати 04 березня 2021 року для ухвалення судового рішення за іншою справою. На думку захисника, метою такого «експрес-призначення» справи до розгляду, без належного виклику сторін до судового засідання, на погляд сторони захисту є виключно намагання судді якнайшвидше задовольнити клопотання слідчого, оскільки попередні зобов`язання цього судді до слідчого виконати певні слідчі дії не мали законної підстави для встановлення 2 робочих днів для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, через необхідність поновлення досудового розслідування для проведення слідчих дій.

Крім того, 04 березня 2021 року під час судового розгляду клопотання слідчий судді поінформувала учасників процесу про вручення повідомлення про дату і час судового засідання підозрюваній ОСОБА_5 , яка перебуває у ДУ «Бахмутська УВП № 6», що не перешкоджає розгляду клопотання без належним чином повідомленої особи. Разом з цим, це не відповідає дійсності, оскільки виклик до судового засідання ОСОБА_5 отримала лише 05 березня 2021 року, тобто після судового засідання, що не може вважатися належним повідомлення особи.

Аналогічним чином, 09 березня 2021 року в телефонній розмові із секретарем судді ОСОБА_6 захиснику повідомлення про надходження цього дня до суду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та узгоджено дату і час судового засідання 10 березня 2021 року об 11.00. Водночас, на сайт «Судова влада України» за номером судової справи 243/9954/20 з`явилось 3 призначених на 09 березня 2021 року судових засідання о 14.00, 14.30 та 15.10, на участь в яких адвокат не запрошувався.

Навпаки, достовірно знаючи про неможливість участі адвоката ОСОБА_4 в судових засіданнях 09 березня 2021 року через зайнятість в інших процесах приблизно о 15.00 того ж дня, слідчий суддя ОСОБА_6 намагалась провести невідоме судове засідання із невідомим порядком денним за участю підозрюваної ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, хоча остання заздалегідь не повідомлялась. Жодного офіційного повідомлення про призначення будь-якої справи станом на 10 березня 2021 року адвокат не отримував.

Просить відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду судової справи № 243/9954/20.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявлені ним вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заяву захисника ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_6 надала заяву про розгляд заяви про відвід без її участі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви захисника.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

09 березня 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями було передане судді ОСОБА_6 .

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Як встановлено в судовому засіданні, першим слідчим відділом відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, здійснюється досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001945 від 13 листопада 2019 року, в межах якого підозрюваній ОСОБА_5 повідомлено про підозру та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_4 в обґрунтування своєї заяви про відвід слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 посилається сумніви в її неупередженості, що обумовлені завчасним переконання судді у винуватості підзахисної ОСОБА_5 , наданні переваг стороні публічного обвинувачення, недотримання порядку виклику осіб у кримінальному провадженні.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що твердження заявника ОСОБА_4 щодо сумніву в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , не знайшли свого підтвердження.

Підсумовуючи вищенаведене, суд не погоджується з доводами заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , вважає їх необґрунтованими, та приходить до переконання щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід.

Керуючись ст.ст. 35, 75, 81, 82 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_6 від розгляду справи № 243/9954/20 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1