Справа №303/1175/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000013 від 21.02.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 413 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом ВЧ НОМЕР_1 , в період з січня по квітень 2019 року виконуючи завдання в зоні проведення об`єднаних сил, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 123 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, п.п. 11, 34 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, діючи із злочинною недбалістю, не забезпечив схоронність ввіреного йому майна, не котролюючи його наявність, що призвело до втрати монокуляра нічного бачення AN/PVS-14 № НОМЕР_2 та кріплення до приладів нічного бачення NSN 5855-01-612-5116.
19.01.2021 між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з вищезазначеною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 413 ч. 2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 , повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ст. 413 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні заявив, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 413 ч. 2 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 413 ч. 2 КК України втрата ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил його зберігання в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обставинами, які пом`якшують покарання винного є щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих матеріальних збитків.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Заслухавши учасників кримінального провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 19.01.2021 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2020.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 413 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не покидати територію військової частини НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення з військової служби, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.
Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1