Справа № 468/412/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА
Слідчий вказує, що вилучене в ході вказаного обшуку майно, перелік якого наведений у клопотанні, 10.07.2021 року визнане речовими доказами, як можливі засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, й тому з метою його збереження необхідно накласти арешт на вказане майно.
В судовому засідання слідчий клопотання підтримав та про накласти арешт на вилучене майно, яка має значення речових доказів по справі, потребує збереження в якості речових доказів, оскільки в протилежному випадку вказані речові докази та інформація на них можуть бути знищені, втрачені або пошкоджені.
Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 до суду не з`явилася, у зв`язку з відсутністю в неї засобів зв`язку, які були вилучені слідчим в ході обшуку, та з врахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, вона повідомлялась шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України та її неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копію заяви ОСОБА_7 ; копію протоколу допиту потерпілої; копію протоколу обшуку від 10.07.2021 року; копію постанови про визнання речовими доказами від 10.07.2021 року), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна, серед іншого, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на вилучене під час обшуку майно з метою його збереження в якості речових доказів по справі (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З тексту клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з метою його збереження як речових доказів, оскільки воно може бути знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення.
До вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетною ОСОБА_6 , в домоволодінні за зареєстрованим місцем проживання якої по АДРЕСА_1 10.07.2021 року слідчим був проведений санкціонований слідчим суддею обшук, в результаті якого були вилучені речі, які за своїм переліком та родовими ознаками відповідають визначеним в ухвалах слідчого судді про обшук речам (а вилучена сипуча речовина може бути вилученою з обігу) і можуть бути засобами, знаряддями кримінального правопорушення та містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Зазначені речі постановою слідчого від 10.07.2021 року визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вважає, що вилучене слідчим майно дійсно може бути речовим доказом вчинення шахрайства, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як можливе знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, а також речі, які залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів клопотання слідує, що шахрайство було вчинене із використанням електронно-обчислювальної техніки, а тому вказані об`єкти мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
Також ч.2 ст. 167 КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення речей, які були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, тим самим відносячи такі речі до речових доказів по справі.
При цьому остаточна кваліфікація вказаних речей, як доказів по справі, має здійснюватись не слідчим суддею, а судом при розгляді кримінального провадження по суті та вирішенні питання про долю речових доказів.
Крім того, на час розгляду клопотання вилучені речі як речові докази докладно із залученням відповідних спеціалістів не оглянуті, тому вони мають бути збережені в наданому стані для їх докладного огляду відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України.
На даному етапі кримінального провадження вилучене слідчим майно має бути збережене для його більш докладного дослідження та оцінки і, на переконання слідчого судді, до такого дослідження воно гарантовано може бути збережене в своєму первинному стані виключно в разі накладення на нього арешту із забороною користуватись, розпоряджатися та відчужувати і лише такі обмеження гарантовано їх збережуть.
Крім того, на даному етапі слідчому судді не надано відомостей, що вжиття таких заходів забезпечення є неспівмірними чи порушить баланс інтересів досудового слідства та володільця вилучених речей. Натомість відповідні передбачені ст. 170 КПК України заходи щодо арешту такого майна є такими, що ґрунтуються на законі, відповідають законній меті та інтересам суспільства та є необхідними для досягнення завдань, визначених ст. 2 КПК України
За такого під час розгляду клопотання встановлено, що вилучені речі визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню, вони відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вказані речі мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
У зв`язку з цим, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя
- мобільний телефон Nomi i2411, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ;
- сім-карту оператора «Лайфсел» НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон IPhone A 1586, IMEI: НОМЕР_4 ;
- мобільний телефон IPhone A 1688;
- банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;
- банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ;
- банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 ;
- скретч-картку з номером телефону НОМЕР_8 ;
- скретч-картку з номером телефону НОМЕР_9 ;
- скретч-картку з номером телефону НОМЕР_3 ;
- коробку від мобільного телефону Samsung SM A519F/DSN, IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 ;
- ноутбук DELL PP322B;
- флеш накопичувач TDK 4 GB;
- флеш накопичувач ADATA 16 GB;
- флеш накопичувач micro SD 8 GB;
- жорсткий диск серійний номер Z2AFJX2A;
- мобільний телефон Nokia 2700, IMEI: НОМЕР_13 ;
- мобільний телефон Nokia 2700, IMEI: НОМЕР_14 ;
- мобільний телефон Samsung SN 6531HDS, IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 ;
- скретч-картку оператора «Київстар» НОМЕР_17 ;
- 4 паперові згортки та прозорий полімерний пакет із сипучою речовиною, схожою на порох;
- мобільний телефон Samsung SMA 515F, IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_11 ,
що були вилучені 10.07.2021 року в ході проведення обшуку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , та визнані речовими доказами постановою слідчого від 10.07.2021 року.
Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: