Справа № 168/90/21
Провадження № 1-кп/168/44/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000071 про обвинувачення за частиною 1 статті 162, частиною 3 статті 185 КК України,

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше судимого:

- 22 серпня 2012 року Старовижівським районним судом за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 194-1, статтею 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09 квітня 2013 року Старовижівським районним судом за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі частини 4 статті 70 КК України шляхом часткового приєднання покарань по даному вироку і вироку Старовижівського районного суду від 22 серпня 2012 року до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22 липня 2016 року ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області звільнений умовно-достроково від відбування покарання на підставі статті 81 КК України строком на 2 роки 17 днів;

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, 06 листопада 2020 року близько 00 год. 30 хв. проникли в середину господарського приміщення, яке розташоване на території храму Преподобного Серія Радонежського в с.Залюття Старовижівського району Волинської області, звідки таємно викрали (а ОСОБА_4 повторно) 65 штук вагонки з дерева породи «сосна» загальною кількістю 20,8 м2.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-20/9934-ТВ від 17 грудня 2020 року, ринкова вартість 1 м2 дерев`яної вагонки з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 106,67 грн.

Чим своїми діями заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2218,73 грн.

Крім того, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою 07 листопада 2020 року близько 00 год. 30 хв., проникнули на територію сховища, що розташоване на територію храму Преподобного Серія Радонежського в с.Залюття Старовижівського району Волинської області, звідки таємно повторно викрали три обрізні дошки з дерева породи «сосна» загальним об`ємом 0,11286 м3.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-20/9934-ТВ від 17 грудня 2020 року, ринкова вартість 1 м3 дерев`яної обрізної дошки з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 3433,33грн.

Чим своїми діями заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 387,48 грн.

Крім того, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою 09 листопада 2020 року близько 00 год. 30 хв. проникнули середину сховища, що розташоване на територію храму Преподобного Серія Радонежського в с.Залюття Старовижівського району Волинської області, звідки таємно повторно викрали вісім обрізних дошок з дерева породи «сосна» загальним об`ємом 0,16416 метрів кубічних

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-20/9934-ТВ від 17 грудня 2020 року, ринкова вартість 1 м3 дерев`яної обрізної дошки з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 3433,33 грн.

Чим своїми діями заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 563,61 грн.

Крім того, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою 10 листопада 2020 року близько 00 год 30 хв. проникнули середину сховища, що розташоване на територію храму Преподобного Серія Радонежського в с.Залюття Старовижівського району Волинської області, звідки таємно повторно викрали чотири необрізних дошок з дерева породи «сосна» загальним об`ємом 0,2208 м3.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/170-ТВ від 15 січня 2021 року, ринкова вартість 1 м3 необрізної дошки з дерева породи сосна , товщиною 4 см станом на 11 листопада 2020 року могла складати 2523,33 грн.

Чим своїми діями заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 557 гривень 15 копійок

Крім того, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою 11 листопада 2020 року близько 00 год 30 хв. проникнули середину сховища, що розташоване на територію храму Преподобного Серія Радонежського в с.Залюття Старовижівського району, звідки таємно повторно викрали п`ять обрізних дошок з дерева породи «сосна» загальним об`ємом 0,1026 м3.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-20/9934-ТВ від 17 грудня 2020 року, ринкова вартість 1 м3 дерев`яної обрізної дошки з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 3433,33 грн.

Чим своїми діями заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 352,25 грн.

Крім того, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою 17 листопада 2020 року близько 00 год 30 хв. проникнули в середину господарського приміщення та сховища, що розташоване на територію храму Преподобного Серія Радонежського в с.Залюття Старовижівського району Волинської області, звідки таємно повторно викрали 100 штук вагонки з дерева породи «сосна» загальною кількістю 32 м2, 4 крокви з дерева породи «сосна» загальною кількістю 0,15456 м3 та 13 обрізних дошок з дерева породи «сосна» загальним об`ємом 0,2223 м3 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-20/9934-ТВ від 17 грудня 2020 року, ринкова вартість 1 м2 дерев`яної вагонки з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 106,67грн.; ринкова вартість 1 м3 дерев`яної обрізної дошки з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 3433,33 грн.; ринкова вартість 1 м3 дерев`яної крокви з дерева породи сосна станом на 05 грудня 2020 року могла складати 2800 грн.

Чим своїми діями заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4609,42 грн.

Загалом, потерпілому ОСОБА_6 , вчиненням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 крадіжки лісопродукції, спричинено матеріальних збитків на суму 8 688,64 грн.

Крім того, 17 листопада 2020 року близько 00 год. 30 хв., за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом з своїм рідним братом ОСОБА_5 , вчинивши крадіжку 100 штук вагонки з дерева породи «сосна» загальною кількістю 32 м2 , 4 крокви з дерева породи «сосна» загальною кількістю 0,15456 м3 та 13 обрізних дошок з дерева породи «сосна» загальним об`ємом 0,2223 м3, з території та господарського приміщення, яке розташоване на території храму Преподобного Сергія Радонежського с. Залюття Старовижівського району Волинської області по вулиці Юхимука. Умисно, з метою схову незаконно викрадених пиломатеріалів, не переслідуючи наміру заволодіти чужим майном, всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, незаконно проникли до приміщення сараю, що розташований по АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_7 , 1975 року народження житель с. Кримне Старовижівського району Волинської області, в який перенесли та заховали викрадені пиломатеріали. Чим порушили конституційне право потерпілого на недоторканість іншого володіння особи, яке згідно ст. 30 Конституції України є невід`ємним її правом

Органом досудового розслідування, вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення та сховище, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України; та незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення та сховище, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України; та незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен зокрема, вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнали повністю та підтвердили фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялися. Просили суд суворо їх не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що збитки добровільно відшкодовані обвинуваченими в повному обсязі. Претензій до них не має. Просив не позбавляти волі обвинувачених.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що претензій до обвинувачених немає. Обвинувачені попросили вибачення. Просив суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доводиться матеріалами справи. Просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні кримнальних правопорушень. Призначити покарання: ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за частиною 1 статті 162 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ОСОБА_5 за частиною 3 статті 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за частиною 1 статті 162 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Крім цього просив обрані запобіжні заходи ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, та ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, продовжити до вступу вироку в законну силу.

Крім визнання вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх вина підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні об`єктивними доказами.

А саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.56-58);

- протоколами про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 грудня 2020 року та від 05 січня 2021 року (а.с.59, 60);

- протоколами огляду місця події з фототаблицями від 05 грудня 2020 року, від 06 грудня 2020 року (а.с.73-80, 88-92, 94-96, 104-107);

- протоколами огляду місця події від 21 грудня 2020 року із план-схемою та фототаблицями (а.с.83-85; 120-122)

- протоколом огляду місця події з фототаблицями від 05 січня 2021 року (а.с.116-119);

- протоколом огляду місця події від 27 січня 2021 року із схемою (а.с.81-82);

- постановою про визнання документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів справи від 06 грудня 2020 року, від 21 грудня 2020 року (а.с.110, 124);

- висновком експерта від 17 грудня 2020 року №СЕ-19/103-20/9934-ТВ (а.с.127-133);

- висновком експерта від 15 січня 2021 року №СЕ-19/103-21/170-ТВ (а.с.135-139);

- протоколами проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 28 січня 2021 року (а.с.142-152, 153-162).

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушень доведена в судовому засіданні повністю.

Тому суд погоджується із правовою кваліфікацією органу досудового розслідування.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення та сховище, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України; та незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення та сховище, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України; та незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Бо відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», зокрема те, що «для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин», може бути застосовано, коли всі епізоди злочинної діяльності є предметом одного судового розгляду, оскільки за таких умов суд безпосередньо досліджує докази та у вироку робить висновок про доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами злочинів, які інкриміновані обвинуваченому.

Згідно з частиною 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, пункту 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві. Так, у часині 1 статті 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо у тексті закону України про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 2 КК України), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (стаття 7 та частина 1 статті 17 КПК України). Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

З урахуванням зазначеного та враховуючи принцип презумпції невинуватості, а також системне тлумачення положень частин 1 та 3 статті 32 КК України, вказує на те, що сам факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні. Тобто лише за умов, коли суд безпосередньо досліджує докази та у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому. Оскільки доведеність чи недоведеність вини у першому епізоді встановлюється судом і лише одночасний розгляд судом в одному кримінальному провадженні першого епізоду, що утворює повторність, і наступного, який кваліфікується як повторний.

Отже, лише за таких обставин, така форма множинності злочинів, як повторність, за відсутності обвинувального вироку суду стосовно особи за раніше вчинений злочин, якщо такі епізоди розглядаються судом в одному кримінальному провадженні, узгоджується з положеннями статті 62 Конституції України та відповідає принципу non bis in idem.

Крім того, системне тлумачення зазначених вище норм свідчить про те, що необхідно розрізняти особливості інкримінування особі ознаки повторності в одному чи різних кримінальних провадженнях стосовно неї, зокрема: коли за наявності повторності тотожних чи однорідних злочинів така кваліфікуюча ознака інкримінується особі в одному кримінальному провадженні без постановлення обвинувального вироку стосовно першого епізоду суспільно небезпечної поведінки особи; та у різних кримінальних провадженнях, коли розгляд кримінального провадження за першим епізодом розглядається (або розслідується) в іншому кримінальному провадженні щодо тієї ж особи. При цьому основою для такого поділу є врахування принципу презумпції невинуватості особи.

Тобто у різних кримінальних провадженнях стосовно однієї і тієї ж особи підставою для кваліфікації дій особи за ознакою повторно є не факт обвинувачення її у вчиненні злочину за першим епізодом (без постановлення обвинувального вироку), а саме факт постановлення стосовно неї обвинувального вироку у іншому кримінальному провадженні за епізодом, що дає підстави кваліфікувати її дії з урахуванням повторності.

Так, у випадку, коли на момент правової оцінки судом певного діяння особи в обвинувальному вироку інші діяння цієї ж особи не одержали з боку інших судів правової оцінки, яка б дозволяла розглядати їх як елементи повторності разом з тим діянням, якому дає правову оцінку суд, він не може: - розглядати діяння, яке є предметом його правової оцінки, як елемент повторності кримінальних правопорушень; - взагалі вбачати у поведінці особи повторність кримінальних правопорушень.

Ця неможливість викликана тим, що у протилежному випадку суд спростовував би презумпцію невинуватості особи щодо діянь, які не були предметом судового розгляду, що було б явним порушенням цього фундаментального права людини, оскільки презумпція невинуватості передбачає з-поміж іншого те, що «сторона обвинувачення має повідомити зацікавленій особі, у чому її обвинувачують, аби надати можливість підготувати і згодом представити свій захист, а також надати докази, достатні для обґрунтування обвинувального акту» (постанова ЄСПЛ в справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, пар. 77). Усі перераховані гарантії виявляться порушеними, якщо суд надаватиме правову оцінку діянню, яке не є предметом кримінального провадження, в якому суд здійснює судовий розгляд.

Тому єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні. Що узгоджується із правовим висновком Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 591/4366/18 провадження № 51-1122кмо20)

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.

Згідно вимог статті 65 КК України призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків та прохання потерпілих суворо не карати. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 являється вчинення кримінального правопорушення (проступку) групою осіб за попередньою змовою щодо обвинувачення за частиною 1 статті 162 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків та прохання потерпілих суворо не карати. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 являється вчинення кримінального правопорушення (проступку) групою осіб за попередньою змовою щодо обвинувачення за частиною 1 статті 162 КК України.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеної Старовижівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 18 березня 2021 року, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Проте, на думку органу пробації у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, буде доцільним на обвинуваченого покласти обов`язки відповідно до статті 76 КК України.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складеної Старовижівським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 18 березня 2021 року, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становитиму високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, буде доцільним на обвинуваченого покласти обов`язки відповідно до статті 76 КК України.

Згідно частини 1 статті 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

Суд враховує конкретні обставини справи і те, що обвинувачені визнали свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень та розкаялися у цьому; наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристики їхніх осіб, позицію потерпілих по справі, добровільне відшкодування матеріальних збитків, досудову доповідь, і приходить до висновку про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, із звільненням від призначеного покарання та встановленням іспитового строку.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачені не перебувають на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.

Що стосується продовження запобіжних заходів обвинуваченим, то суд приходить до наступного висновку.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 29 січня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту в строк до 29 березня 2021 року. Враховуючи поведінку ОСОБА_4 , яка свідчить про відсутність намірів переховуватися від суду, а також те, що останнім запобіжний захід не порушувався, суд приходить до висновку, що достатнім для досягнення вказаної мети буде застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Запобіжний захід, обраний ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 29 січня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання продовжити до вступу вироку в законну силу.

Матеріальні збитки обвинуваченими відшкодовано повністю.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно документально підтверджені витрати на залучення експертів на користь держави в сумі 2 288,30 грн.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Старовижівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2020 року та від 24 грудня 2020 року скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 12, 24, 65 - 67, 70, 72, 309 КК України,

373, 374, 395 КПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 162 КК України і призначити йому покарання за:

-частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-частиною 1 статті 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

До вступу вироку в законну силу застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- з`являтися за викликами до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

У разі невиконання обов`язків, настають наслідки, передбачені частиною 2 статті179 КПК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 162 КК України і призначити йому покарання за:

-частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-частиною 1 статті 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу - задовольнити.

Залишити ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнути солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 2 288,30 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень тридцять копійок).

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Старовижівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2020 року та 24 грудня 2020 року, скасувати.

Речові докази:

- 10 дошок дерев`яної вагонки довжиною 3,2 м., шириною 0,1 м. та висотою 0,016 м. кожна;

-13 обрізних дошок висотою 0,03 м., шириною 0,19 м. кожна і довжиною по 3 м.; 3 м.; 3,15 м.; 3,2 м.; 3 м.; 3,2 м.; 3 м.; 3,45 м.; 3,25 м.; 2,9 м.; 3,2 м.; 3,15 м.; 3 м. відповідно;

-одну крокву розмірами 1,2х0,14х0,06;

-дерев`яні дошки вагонки, а саме: 10 штук довжиною по 2,3 м. кожна; 2 штуки довжиною 2,1 м. кожна; 11 штук довжиною 0,95 м. кожна; 18 штук довжиною 1,23 м. кожна; 6 штук 2,1 м. кожна; 7 штук довжиною 2,18 м. кожна; 6 штук довжиною 2,3 м. кожна; 7 штук довжиною 1,2 м. кожна; 16 штук довжиною 1,5 м. кожна; 14 штук довжиною 1,02 м. кожна; 24 штуки довжиною 2,1 м. кожна; 60 штук довжиною 3,15 м. кожна; дошки вагонки шириною 0,1 м. та товщиною 0,016 м.;

-4 крокви розміром 2,33х0,12х0,06 м.;

-одну крокву розміром 3,15х0,12х0,06 м., одну крокву розміром 2,8х0,12х0,06 м.;

-10 обрізних дошок розміром 3,7х0,18х0,03 м. - повернути власнику ОСОБА_6 .

Одноручну металеву пилку, велосипед синього кольору (марку не встановлено) з багажником та кошиком з переду та велосипед синього кольору марки Diskus з багажником та кошиком з переду конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченим.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1