Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/290/21
ВИРОК
іменем України

01 червня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження - 0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2021 року,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Микити, Бродівського району, Львівської області, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, не інвалід, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 02.10.2020 Бродівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 гривень, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, будучи особою, раніше судимою за ч. 1 ст. 382 КК України, умисно невиконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_3 , за результатами розгляду відносно нього адміністративної справи № 439/314/20, відповідно до постанови Бродівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2020 року, яка набрала законної сили 21 квітня 2020 року, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також, вироком Бродівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року у справі № 439/1142/20, ОСОБА_3 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Вирок суду набрав законної сили та виконаний шляхом сплати суми штрафу, водночас, дана судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Разом із тим, ОСОБА_3 вирішив не виконувати вищезазначене судове рішення у справі № 439/314/20, що набрало законної сили, та у подальшому, будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність даної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами.

Так, 22 січня 2021р., близько 1 години 00 хвилин, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та діючи умисно, всупереч рішення Бродівського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили, маючи реальну можливість його виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Перебуваючи за кермом даного автомобіля ОСОБА_3 рухався на ньому по дорозі між населеними пунктами сполученням Чорний Ліс Зборівського району Тернопільської області та с. Немяч Бродівського району (на даний час - Золочівського району) Львівської області, під час чого був помічений та зупинений працівниками поліції.

Підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 стало порушення ним п. 19.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, яке виразилося у не перемиканні дальнього світла фар на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. У зв`язку із цим, щодо ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 22 січня 2021 року серії БАВ № 119524 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Крім того, щодо ОСОБА_3 за порушення ним п. 2.9 Правил дорожнього руху, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 375811, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обвинувальний акт надійшов до суду із підписаною сторонами угодою про визнання винуватості від 19 лютого 2021 року.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 382 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Сторони погодились на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Сторони погоджуються, що у разі звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, на підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні судом з?ясовано, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з?ясовано, що дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 382 КК України і така кваліфікація є вірною.

Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов?язань немає.

Судом з?ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України. При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Сторонами вірно узгоджено як основне так і додаткове покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України в межах санкції статті закону.

Сторонами при узгодженні звільнення від відбування обвинуваченим основного покарання відповідно до ст. 75 КК України враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому, умови угоди про застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування узгодженого основного покарання з випробуванням є обґрунтованими та підставними.

Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 19 лютого 2021 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 22 січня 2021р. за ч. 3 ст. 382 КК України щодо ОСОБА_3 , - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1