БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/118/21
Провадження № 1-кс/730/16/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. м. Борзна
Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
15.02.2021 року ОСОБА_4 звернувся з даною скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від нього повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в строки, визначені ст. 214 КПК України.

Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року за вказаною скаргою було відкрито провадження та призначено її розгляд на 18.02.2021 року.

Явка сторін, позиція сторін
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав скаргу.

Прокурор скаргу просив залишити без задоволення, оскільки, наразі, проводиться досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 , однак за іншими статтями та його заява також буде долучена до матеріалів досудового розслідування, а слідчим надана відповідна оцінка. Крім того, повідомив, що в Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури немає повноважень на внесення відомостей до ЄРДР.

Строки звернення зі скаргою до суду
Частиною 1 статті 304 КПК України регламентовано, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можуть бути подано особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Заявник подав скаргу до суду про вчинення бездіяльності уповноваженою особою Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури за його заявою, яку суб`єкт оскарження отримав 08 лютого 2021 року, що не оскаржувалося прокурором.

ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» указав, що, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Таким чином, скарга подана у строки, встановлені законом.

Встановлені обставини
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час цього розгляду є установленим, що суб`єктом оскарження було отримано від особи, яка подала скаргу, заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Дані про внесення відомостей щодо обставин, відображених у зверненні до ЄРДР, на час розгляду скарги слідчим суддею не установлені.

Тобто, строки, визначені ст. 214 КПК України, суб`єктом оскарження не дотримані.

Тим самим є дійсним факт бездіяльності.

Так, зі скарги слідує, що ОСОБА_4 звернувся до Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив прийняти його заяву за ч. 2 ст. 186; ч. 3 ст. 357; 383 КК України, внести відповідні відомості до ЄРДР, надіслати на його адресу витяг з ЄРДР.

Дана заява ОСОБА_4 отримана уповноваженою особою Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури 08 лютого 2021 року.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 7, 22, 26 КПК України (засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження) Борзнянським відділом Бахмацької місцевої прокуратури не було надано суду жодних доказів на підтвердження внесення заяви ОСОБА_4 до ЄРДР та направлення заявнику витягу з нього, чим уповноважені особи Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури проявили протиправну бездіяльність.

Як убачається з долучених до скарги документів, заяву ОСОБА_4 було направлено за належністю 11.02.2021 року до відділення поліції № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Згідно з положеннями ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального судочинства, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.

У силу положень ч.1 ст.9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 7 ст.214 КПК України передбачено, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Згідно з положеннями ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Частиною 1 ст.25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що уповноваженою особою Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури, не виконано вимоги ч.1 ст.214 КПК України щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 .

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування роз`яснив, що відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст.214 КПК України внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст.303 КПК України. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч.1 ст.214 КПК України щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема, чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки ВП ВС, слідчий суддя, з`ясувавши наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги, приходить до такого висновку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків унесення даних до ЄРДР кореспондуються з норми, наведеної ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вищезазначеної правової норми (ст. 214 Кодексу) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР, оскільки згідно ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК, з даного питання, оскільки дискреційні повноваження суб`єкта оскарження, у цій ситуації, є обмеженими, а саме, полягають у самому внесенні даних до ЄРДР за зверненням і все.

Адже, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
У цьому випадку, суб`єкт оскарження фактично ухилився від реалізації своєї компетенції, шляхом виходу за її межі дискреційних повноважень.

Слід також додати, що згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З порушеного у зверненні питання суб`єкт оскарження нормами кримінального процесуального законодавства України обмежений свободою розсуду, бо, як орган, позбавлений змоги обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У такого роду правовідносинах останній має вчинити прямо визначену у КПК дію, і все.

А тому, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Тобто, норми КПК не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження (п.п. 2, 3 висновків Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Бо, як зазначив ЄСПЛ у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

У даному випадку встановлено, що суб`єктом оскарження було отримано від особи, яка подала скаргу, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, але за нею, у строки, визначені ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесено не було.

У пункті 74 Рішення у справі "Лелас проти Хорватії" і пункті 70 Рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування" та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава чи її органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх порушень та уникати виконання своїх обов`язків, а у цій ситуації суб`єкт оскарження не дотримався власних внутрішніх правил та процедур щодо умов унесення відомостей до ЄРДР, апріорі, вони вдалися, до фактичного уникнення виконання своїх обов`язків.

Тим самим, отримали вигоду від своїх порушень та позбавили особу, яка подала заяву про злочин, як сторону, у взаємовідносинах, що склалися між ними з моменту подання такого звернення про злочин, розумної можливості представити свою справу за таких умов, які б не ставили його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (суб`єктом оскарження).

За змістом положень ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя, розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дії, передбачені ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Борзнянського відділу Бахмацької місцевої прокуратури вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування), за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 08.02.2021 року в строки, визначені ст. 214 вказаного Кодексу, та з урахуванням положень ст. 28 КПК України, а також надати йому копію витягу з ЄРДР.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, оскільки Рішенням КСУ від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення та з урахуванням того, що відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 5-16кс16 від 24.03.2016, на особу, яка оспорює рішення слідчого судді, ухвалене з її викликом, але без її участі, приписи норми ч. 3 ст. 395 КПК України не поширюються, й така особа має дотримуватись загального правила апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1