Справа № 135/422/20
Провадження № 1-кп/135/21/21
ВИРОК
іменем України

08.06.2021 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ладижині Вінницької області кримінальне провадження № 0000039 від 07.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Трубочка Гайсинського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, заміжня, працююча на ТОВ «Вінницька Птахофабрика» філія «Переробний комплекс» на посаді підсобного робітника, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
07.11.2019 близько 17 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні туалету на підприємстві ТОВ «Вінницька Птахофабрика» філія «Переробний комплекс», що розташований за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, вул. Хлібозаводська, 14, на підвіконні помітила мобільний телефон марки «Samsung», моделі «SM-J610FN» чорного кольору, вартість згідно з висновком експерта № 1265/20-21 від 12.02.2020 становить 2 910 грн 95 коп., який належить ОСОБА_5 та, діючи умисно, протиправно, таємно шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна усвідомлюючи що діє протиправно, підняла з підвіконня вказаний вище мобільний телефон та незаконно заволоділа ним, після чого розпорядилася на власний розсуд, а саме: подарувала його своєму зятеві ОСОБА_6 , якому не було відомо, що мобільний телефон крадений.

Таким чином ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинила кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України.
Правова позиція сторони захисту.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України не визнала та показала, що не може чітко назвати дату, але пам`ятає, що дана подія сталася в грудні місяці 2019 року. Під кінець робочого дня, близько 18 год 00 хв. вона разом з дівчатами, які також є працівниками підприємства ТОВ «Вінницька Птахофабрика» прямували до вбиральні. Дівчата залишились в кімнаті очікування, а вона зайшла до вбиральні та побачила, що на вікні з правої сторони лежить газета «Ладижинські вісті». Після чого поклала на підвіконня свою сумку та коли її забирала газета впала і вона почула, що разом із газетою впало щось важке. Піднявши газету, яка була складена, вона побачила мобільний телефон, сенсорний, темного кольору, без чохла, він був не робочий та на натискання кнопок не реагував, не вмикався. Остання кинула його в сумку разом із газетою та попрямувала до автобуса. Приїхавши додому спробувала увімкнути, глянути що це за телефон, яка інформація в ньому міститься, але не вийшло, так як він не включився. Наступного дня сказала своїй дочці - ОСОБА_7 , що знайшла мобільний телефон, остання поцікавилася який саме, ОСОБА_3 відповіла, що чорний, сенсорний. ОСОБА_7 запитала чи телефон їй потрібен і чи можна забрати його в користування своєму чоловікові ОСОБА_6 , на що ОСОБА_3 погодилася. Окрім того, зазначила, що будь-яких дій по розшуку власника мобільного телефону не здійснювала, службу безпеки або адміністрацію підприємства про знайдену річ також не повідомляла. Окрім того, обвинувачена під час допиту в судовому засіданні пояснила, що її вина полягає лише в тому що вона не вжила ніяких заходів щодо встановлення власника телефону та його повернення, тому вину свою визнає лише в цьому.
Правова позиція сторони обвинувачення.
Прокурор підтримав обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України, вважаючи поданими доказами доведеною винуватість ОСОБА_3 у крадіжці за вказаних вище обставин належного потерпілій ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Samsung», моделі «SM-J610FN» чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 1265/20-21 від 12.02.2020 становить 2 910 грн 95 коп.

Оцінка поданих сторонами доказів судом.
Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків.

Не зважаючи на захисну позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , її вина у вказаному кримінальному правопорушенні в повному обсязі підтверджується, крім власне її показаннями, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, зокрема факт того, що це дійсно вона взяла належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон, який надалі віддала своєму зятеві ОСОБА_6 , також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для того, щоб критично оцінити захисну версію обвинуваченої та довести її винуватість поза розумним сумнівом.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що вранці, 07 листопада 2019 року близько 09 год 30 хв вона зайшла в роздягальню, щоб одягнути носки і забула закрити шафу на ключовий замок. Через те, що поспішала на роботу, ключ залишила в замку. Ідучи на обід ОСОБА_5 почала шукати перепустку та зрозуміла, що немає ключа від шафи, адже разом із ним у неї були перепустка і картки. Прийшовши в роздягальню, побачила, що шафа була закрита, замок висів на місці. Тоді вона подумала, що загубила ключ та почала його шукати, запитувати у людей чи ніхто не бачив її речі. Коли робочий день закінчився вона переодягнулась і виходячи з роздягальні в загальний коридор помітила, що немає телефону. Почала шукати по кишеням, в сумці, але не знайшла. Дівчата, які були в коридорі запитали, що трапилось, на що вона відповіла, що у неї зник телефон. На пропускному пункті вона написала заяву та в цей же день пішла до служби безпеки. В службі безпеки нікого не було. Повернувшись на пропускний пункт, ОСОБА_5 повідомила, що в неї викрали перепустку, картку, мобільний телефон та гроші. Гаманець залишили, а гроші забрали. У зв`язку з чим вона подала відповідну заяву за місцем роботи. В цей день повинна була бути зарахована заробітна плата, тому їй заблокували картку з метою запобігання зняття з неї коштів сторонньою особою. Після чого вона сіла в автобус та поїхала додому. Приїхавши, остання взяла документи та пішла до поліції аби написати заяву про вчинення злочину. Наступного дня, звернулася до служби безпеки, але результату це не дало.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є рідною дочкою обвинуваченої, суду показала, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 приїхали додому до ОСОБА_3 , яка повідомила, що знайшла мобільний телефон. Це був сенсорний телефон темного кольору, без сім картки. Телефон повністю був заблокований, на ньому нічого не можна було подивитися. Тоді вона зі своїм чоловіком забрали телефон до себе додому. Так як на телефоні нічого не можна було подивитися, останні знайшли в Інтернеті як його можна форматувати. Після того як форматували телефон, на ньому нічого не залишилося і вони з дозволу ОСОБА_3 залишили цей телефон собі в користування. Даний телефон пробув у них недовго, десь до кінця зими, початку весни. Цей проміжок часу телефоном користувався ОСОБА_6 . Потім почали дзвонити різні номера з погрозами. Що за погрози та хто телефонував вона не знає, так як, ці моменти з`ясовував її чоловік ОСОБА_6 . З часом почала телефонувати поліція, ОСОБА_6 поїхав та віддав працівникам поліції телефон.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що сторони у даній справі являються працівниками їхнього підприємства, а він займає посаду начальника служби безпеки ТОВ «Вінницька птахофабрика». Так, дійсно в кінці 2019 року потерпіла ОСОБА_5 звернулася у відділ служби безпеки з інформацією про те, що у неї в роздягальні був викрадений телефон марки Самсунг. Після цього були вжиті усі необхідні заходи зі сторони служби безпеки. Була повідомлена охорона, щоб більш детально звертали увагу на даний телефон, повідомлений директор підприємства, запропоновано написати заяву до поліції. ОСОБА_8 не пам`ятає що саме повідомляла йому потерпіла ОСОБА_5 , окрім того, що вона підходила до служби безпеки і повідомляла, що у неї в роздягальні був викрадений телефон, адже з того часу було дуже багато випадків крадіжки телефонів.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він працює на ТОВ «Вінницька птахофабрика» Філія переробний комплекс інспектором служби медичної безпеки, зі сторонами даної справи знайомий, перебуває у службових стосунках. Влітку 2020 року після закінчення робочої зміни до нього звернулася потерпіла ОСОБА_5 з проханням допомогти знайти телефон, який у неї вкрали. Також принесла документи на телефон, коробку, які він передав працівникам поліції. Від них же й дізнався згодом, що телефон знайшли у зятя ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , показала, що обвинувачена ОСОБА_3 у 2018 році під час роботи в її цеху була її підлеглою, з якою вона перебувала лише у службових стосунках. Місяць назад обвинувачена перейшла працювати в інший цех. З приводу даної ситуації, яка виникла між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 їй мало що відомо, очевидцем події вона не була, про крадіжку телефону дізналася від працівників поліції. Також повідомила суду про те, що ОСОБА_3 ніколи не зверталась до неї з ціллю відшукати власника мобільного телефону, який знайшла.

Окрім показів потерпілої та допитаних у судовому засіданні свідків, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, також підтверджується і іншими наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними поданої ОСОБА_5 до Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області заяви від 07.02.2020, у якій остання просила прийняти міри до невстановленої особи, яка 07.11.2019 в приміщенні роздягальні на підприємстві ТОВ «Вінницька птахофабрика» Філія «переробний комплекс» здійснила крадіжку належного їй мобільного телефону марки «Самсунг» моделі «J610FN», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , чим спричинила ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 5 (п`ять) тисяч гривень (а.с.80);

- даними заяви ОСОБА_6 (зять обвинуваченої) від 07.02.2020, в якій зазначено, що останній добровільно віддає працівникам поліції мобільний телефон Samsung Galaxy J6+ синього кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який 08.11.2019 йому подарувала теща ОСОБА_3 , яка проживає в м. Гайсин Вінницької області (а.с.81);

- даними протоколу огляду місця події від 07.02.2020 з фототаблицями, під час якого виявлено та оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «J610FN», чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який добровільно наданий для огляду ОСОБА_6 (а.с.82-86);

- даними висновку експерта від 12.02.2020 № 1265/20-21 про ринкову вартість мобільного телефону марки «Самсунг» моделі «Galaxy J6 Plus (2018) SM- J610FN» з урахуванням зносу на момент скоєння крадіжки 07.11.2019 при умові незмінності товарного стану, робочого стану та використанні всіх відповідних функцій об`єкта становила 2 910 грн 95 коп. (а.с.88-90);

- даними постанови слідчого СВ Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 про визнання та приєднання речових доказів від 07.02.2020, згідно з якою визнано в якості речових доказів мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «J610FN» та визначено помістити його на зберігання до кімнати зберігання речових доказів (а.с.101).

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) за вказаних вище обставин.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що зауважень та доповнень від учасників процесуальних дій не надходило. При цьому, судом не встановлено наявності підстав у потерпілої ОСОБА_5 оговорювати обвинувачену, не надані такі відомості і стороною захисту.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченої про те, що вона знайшла загублений телефон і оскільки ніхто по нього не звернувся, подарувала його своєму зятеві ОСОБА_6 та вважає таку позицію обвинуваченої такою, що зумовлена бажанням уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Так, судом враховується обстановка на місці вчинення злочину, яке з пояснень обвинуваченої та потерпілої є приміщенням вбиральні на підприємстві ТОВ «Вінницька Птахофабрика» Філія «Переробний комплекс», на якому діє лише пропускна система входу, а отже стороння людина вочевидь не могла там випадково загубити свій мобільний телефон і обвинувачена розуміла це, коли взяла мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «J610FN», який належить потерпілій ОСОБА_5 .

На підтвердження доводів про умисне таємне викрадення ОСОБА_3 мобільного телефон свідчить також і той факт, що остання не вживала жодний можливих і доступних для неї дій для повернення такого телефону його законному власнику, зокрема вона не намагалася віддати його службі безпеки на підприємстві для розшуку власника, повідомити по знайдену річ свого безпосереднього керівника або адміністрацію підприємства, або розпитати працівників цього ж підприємства про знайдений нею телефон та можливого власника.

Щобільше, після викрадення мобільного телефону ОСОБА_3 подарувала його своєму зятеві ОСОБА_6 , при цьому не поставила його до відома про обставини нібито знайдення нею телефону. Таким чином підтверджується і корислива мета заволодіння ОСОБА_3 чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Самсунг» моделі «J610FN», який належить потерпілій ОСОБА_5 .

За таких обставин, суд в межах висунутого обвинувачення вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_3 07.11.2019 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме мобільного телефону марки «Самсунг» моделі «SM-J610FN», вартістю 2 910 грн 95 коп., який належать потерпілій ОСОБА_5 , а тому ці дії обвинуваченої кваліфікує з урахуванням правил ст. 5 КК України як кримінальний проступок за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, (ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченої, а саме, що вона раніше не судима, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в її осудності, працевлаштована, одружена, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, зокрема згідно з характеристикою з місця роботи ОСОБА_3 за час роботи зарекомендувала себе як вимогливий до себе та добросовісний працівник, у колективі характеризується з позитивної сторони, сумлінно виконує свої посадові обов`язки, зауважень до роботи немає, шанобливо ставиться до колег. Приймає активну участь в громадському житті підприємства. Без порушень дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку. До дисциплінарної відповідальності не притягувалась.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення призначення покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 185 КК України (в редакції до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Щодо процесуальних витрат у розмірі 490 грн 32 коп., за проведення товарознавчої експертизи № 1265/20-21 від 12.02.2020, то вони у відповідності до ст.124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченої ОСОБА_3 у повному обсязі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 490 грн 32 коп за проведення за проведення товарознавчої експертизи № 1265/20-21 від 12.02.2020.
Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили: мобільний телефон «SAMSUNG «SM-J610FN» повернути потерпілій ОСОБА_5 як законному володільцю.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон «SAMSUNG «SM-J610FN», який накладений ухвалою слідчого судді від 11.02.2020 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя