справа № 991/703/19
провадження №1-кп/991/28/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«19» березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000319 від 09 вересня 2016 року щодо обвинувачених:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпрі (Дніпропетровськ), громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м. Первомайську Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у м. Харкові, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився у м. Бершаді Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м. Донецьку, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вищого антикорупційного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000319 від 09 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
17 березня 2021 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_6 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 , про часткове скасування арешту майна, а саме з належного ОСОБА_5 нежитлового будинку літ. А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 в частині накладення заборони розпорядження ним будь-якими особами у будь-який спосіб. Клопотання обґрунтоване тим, що встановлена слідчим суддею заборона розпорядження будівлею будь-якими особами у будь-який спосіб діє уже три роки і п`ять місяців на даний час фактично унеможливлює проведення реконструкції вказаного нежитлового будинку. Зазначає, що ще у 2008 році загальний фізичний знос будинку складав 45%, у 2013 році технічний стан будинку був визначений як непридатний до нормальної експлуатації, а за результатами останнього обстеження, проведеного у березні 2021 року, встановлено подальше загальне погіршення технічного стану, що призвело до збільшення пошкоджень і зношення несучих конструкцій та визначено його непридатним до нормальної експлуатації та близьким до аварійного на окремих ділянках. Врахувавши поточний технічний стан будинку, комісія спеціалістів прийшла до висновку, що для запобігання виникненню аварійної ситуації та можливості подальшої безпечної експлуатації необхідно розпочати роботи з реконструкції будівлі. На думку захисника, обмеження, встановленні ухвалою слідчого судді перешкоджають проведенню реконструкції будівлі, яка через незадовільний технічний стан зазнає перманентного руйнування та втрачає ринкову вартість, а тому не відповідають легітимній меті застосування арешту, є непропорційними, а також шкодять цій меті.
Також захисник зазначає, що у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, можливість конфіскації належного йому нежитлового будинку можна забезпечити завдяки забороні відчуження майна, а подальша заборона розпорядження ним становить непропорційне втручання в право на мирне володіння майном ОСОБА_5 .
18 березня 2021 року до суду надійшло доповнення адвоката ОСОБА_6 до його клопотання про часткове скасування арешту майна, обґрунтовані тим, що реконструкція будівлі є формою реалізації правомочності розпорядження нею. Оскільки нежитловий будинок на момент накладення арешту уже перебував у непридатному для нормальної експлуатації технічному стані, арешт, який серед іншого включає у себе і заборону на проведення реконструкції, уже на той час, на думку захисника, був очевидно необґрунтованим та не спрямованим на досягнення законного завдання арешту забезпечення конфіскації як виду покарання, а подальше погіршення технічного стану будівлі доводить, що у застосуванні на даний час арешту у цій частині немає жодної законної потреби. При цьому, захисник у своїх доповненнях звузив прохальну частину клопотання та просить частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт належного ОСОБА_5 нежитлового будинку літ. А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 в частині скасування заборони на його реконструкцію за умови збереження права власності на усю будівлю за ОСОБА_5 , в іншій частині, зокрема в частині заборони на відчуження та розпорядження майном, яке не перешкоджає його реставрації, залишити арешт в силі.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 клопотання про часткове скасування арешту майна підтримали з обставин, наведених у ньому та просили задовольнити в обсязі, викладеному у їх доповненнях.
При цьому захисник ОСОБА_6 пояснив, що ще на час придбання ОСОБА_5 даного нежитлового будинку його технічний стан був далеким від ідеального та погіршувався з часом, а згідно останнього обстеження, проведеного у березні 2021 року, технічний стан нежитлового будинку визначений як непридатний до нормальної експлуатації (3 категорія технічного стану) та близький до аварійного на окремих ділянках (4 категорія технічного стану). В ході обстеження було констатовано існування потенційної загрози безпеці пішоходів внаслідок можливого подальшого руйнування фрагментів будівлі. Для запобігання виникненню аварійної ситуації та можливої подальшої безпечної експлуатації будинку, комісія прийшла до висновку про необхідність початку робіт з реконструкції будівлі. Членами Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини їм схвалено концептуальні архітектурні рішення проекту та рекомендовані для подальшого проектування з урахуванням пропозицій щодо проведення комплексних археологічних та гідрогеологічних досліджень земельної ділянки, проінформування про наміри Національний заповідник «Софія Київська» та здійснювати проектування з урахуванням їх режимів буферної зони. Зазначені вимоги на даний час дотриманні. ОСОБА_5 укладено договір з компанією, яка від його імені здійснюватиме проектування та реконструкцію нежитлового будинку. Однак, встановлена слідчим суддею заборона розпорядження будівлею будь-якими особами у будь-який спосіб перешкоджає початку проектних та передпроектних робіт, що передують реконструкції, що фактично унеможливлює її проведення. Також захисник зазначив, що ними проведено незалежну оцінку зазначеного майна ОСОБА_5 , відповідно до якої вартість об`єкта оцінки на даний час складає 2397190 грн., але оцінювач вважає, що після проведення капітального ремонту, оздоблення приміщень та прилеглої території вартість будівлі значно збільшиться в 4-5 разів. На думку сторони захисту, зазначені обставини свідчать лише про збільшення вартості майна, яке можливо в майбутньому підлягатиме конфіскації, при цьому адреса не зміниться, а будинок перебуватиме у власності ОСОБА_5 . Скасування заборони на реконструкцію будинку жодним чином не вплине на можливість забезпечення конфіскації як виду покарання, оскільки реконструкція у даному випадку буде спрямована виключно на поліпшення характеристик будинку, створення умов для його використання та суттєве збільшення вартості будинку.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника, пояснив, що знищувати або погіршувати стан належної йому будівлі, як і відчужувати її не збирається, хоче провести лише реконструкцію, щоб врятувати будинок від знищення через його незадовільний технічний стан. Кошти у реконструкцію має намір вкладати свої, внаслідок чого поліпшиться стан будинку та зросте його вартість. Також зазначив, що земля під будинком перебуває у нього в оренді.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що захисник у своєму клопотанні не оскаржує питання обґрунтованості накладення арешту на нежитловий будинок, належний обвинуваченому ОСОБА_5 , а посилається на відсутність потреби у забороні реконструкції будівлі для досягнення легітимної мети конфіскації. Він не заперечує проти скасування заборони щодо такої реконструкції, оскільки поліпшення будівлі лише збільшить її вартість при майбутній конфіскації при постановленні судом обвинувального вироку у кримінальній справі, але при цьому вважає, що потрібно уникнути і передбачити усі ризики щодо зазначеного майна. На підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_5 , як власник майна, зобов`язується не знищувати та не погіршувати його стан в ході проведення такої реконструкції, ним було надано прокурору розписку. Згідно з цією розпискою, обвинуваченого одночасно попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, про що міститься відповідна відмітка у самій розписці. (Копія зазначеної розписки прокурором долучена до матеріалів справи).
Детектив НАБУ ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, надіслав суду на електронну пошту свої письмові заперечення, в яких просив розгляд клопотання здійснювати без участі детективів НАБУ та відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 . В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що обмеження права ОСОБА_5 на володіння належним йому майном є співрозмірним та співвідноситься із потребами кримінального провадження. З твердженням адвоката про відсутність потреби у накладені арешту на нежитловий будинок в частині заборони розпорядження вказаним майном будь-яким особам у будь-який спосіб орган досудового розслідування не погоджується. Право володіння та користування належним ОСОБА_5 нежитловим приміщенням ухвалою слідчого судді від 17 жовтня 2017 року жодним чином не обмежувалося. Викладені у клопотання захисника підстави для скасування арешту з нежитлового будинку з мотивів необхідності його реконструкції може призвести до нівелювання застосованого заходу забезпечення арешту майна, оскільки реконструкція об`єкту нерухомого майна це реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єкта містобудування, за результатами якої передбачається процедура державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, яка в свою чергу є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відомості у розділі щодо такого об`єкту нерухомого майна буде змінено).
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання та дослідивши матеріали, додані до нього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне.
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року було накладено арешт на майно ОСОБА_5 .
Дана ухвала суду від 17 жовтня 2017 року була мотивована необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання та забороняла відчуження та розпорядження, зазначеним у ній майном, будь-якими особами у будь-який спосіб, у тому числі нежитловим будинком літ.А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 , який є предметом клопотання захисника ОСОБА_14 .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Практика Європейського суду з прав людини за подібних обставин вимагає розумного співвідношення пропорційності між використовуваними засобами та передбачуваною метою будь-якого втручання, справедливий баланс щодо чого буде порушений, якщо зацікавленій особі доведеться нести надмірне та непропорційне навантаження.
Відповідно до висновків та рекомендацій Науково-технічного звіту на тему «Оцінка технічного стану будинку АДРЕСА_7 з метою визначення можливості подальшої експлуатації» від березня 2021 року, який було проведено ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» встановлено, що за останні роки нежилий будинок зазнав загального погіршення технічного стану, що через тривале замокання призвело до збільшення пошкоджень і зношення основних несучих конструкцій (стін і перекриттів).Технічний стан нежилого будинку можна визначити як непридатний до нормальної експлуатації (3 категорія технічного стану), близький до аварійного на окремих ділянках (4 категорія технічного стану) (Т.16, а.с. 63-103).

Згідно висновку про вартість майна, зробленого на підставі звіту про незалежну оцінку майна від 25 лютого 2021 року ПП «Автоексперт», ринкова вартість нежитлового будинку (літ.А), загальною площею 193,5 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 становить 2 397 190 грн. Відповідно до особистої думки оцінювача, після проведення капітального ремонту, оздоблення приміщень та прилеглої території, вартість будівлі значно збільшиться в 4-5 разів, а 1 м2 в даній будівлі може вирости до 2500$ і більше (Т.16, а.с. 128-163).

Підсумовуючи, за відсутності жодних заперечень зі сторони обвинувачення щодо технічного стану будівлі, можливо дійти висновку, що арештоване майно (нежитловий будинок) обвинуваченого ОСОБА_5 , який розташований в історичній частині забудови міста, знаходиться в незадовільному стані та потребує ремонтних (відновлювальних) робіт.
При цьому, враховуючи, що арешт на майно ОСОБА_5 , в тому числі і на нежитловий будинок був накладений слідчим суддею із забороною відчуження та розпорядження ним будь-якими особами у будь-який спосіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання у разі ухвалення судом обвинувального вироку, що співвідноситься з потребами кримінального провадження, то скасування цього арешту, навіть в частині заборони на його реконструкцію, не виключає існуючих ризиків щодо передачі цього майна третім особам, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення відчуження, тобто може призвести до нівелювання застосованого заходу забезпечення арешту майна.
Водночас, залишення визначених слідчим суддею умов арешту для уникнення ризиків, визначених в п.11 ст. 170 КПК України, якраз і може призвести до їх настання, а саме до пошкодження, псування, зникнення і знищення нежитлового будинку ОСОБА_5 , що буде мати наслідком порушення його права на вільне володіння своїм майном.
Тому, дотримуючись балансу між інтересами суспільства та інтересами власника майна обвинуваченого ОСОБА_5 , з метою створення умов для збереження та відновлення заарештованого майна, колегія суддів вважає за доцільне клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити частково, надавши можливість власнику майна проводити проектні (будь-які інші передпроектні) роботи з метою подальшої реконструкції нежитлового будинку, оскільки вказана процедура не суперечитиме меті накладеного арешту майна, передбаченій п.3 ч.2 ст. 170 КПК України та потребам кримінального провадження.
На переконання суду, з метою підтримання довіри між сторонами кримінального провадження було б доречно, щоб під час проведення проектних (передпроектних) робіт з метою подальшої реконструкції нежитлового будинку, сторона захисту повідомляла сторону обвинувачення про хід їх виконання та укладені угоди.
Керуючись ст. ст. 174, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Частково задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням доповнень від 18 березня 2021 року про часткове скасування арешту майна.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у справі №760/21703/17 на нежитловий будинок літ.А (реєстраційний номер 000), загальною площею 193,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 , з забороною відчуження та розпорядження цим майном залишити в силі, крім проведення проектних (будь-яких інших передпроектних) робіт з метою подальшої реконструкції даного нежитлового будинку.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2