Справа № 391/76/19
Номер провадження 1-кп/383/7/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000009 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Червоновершка Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , безробітного, освіта середня, раніше неодноразово судимого, останні судимості:
- 10.12.2019 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, с. 4 ст. 70 КК України, остаточно строком на 3 роки 4 місяці позбавлення волі;

- засудженого 16.01.2020 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2018 року, близько 00:30 годин у ОСОБА_4 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Відразу після виникнення умислу, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки ВАЗ-2102, зеленого кольору, 1975 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля подвір`я домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, шляхом відчинення капоту автомобіля, де шляхом демонтування руками з`єднувальних частин, таємно, повторно, викрав акумуляторну батарею Forse 6СТ 60Ah 600А 12V, вартістю 932,80 грн. (дев`ятсот тридцять дві грн. 80 коп.), згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 18.01.2019 року № 9.

З місця скоєння злочину ОСОБА_4 зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 932,80 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, не визнав та показав, що взагалі не причетний до вказаної в обвинувальному акті події злочину, тому просить врахувати ці обставини та виправдати його.

Не зважаючи на не визнання своє вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтверджується, узгодженими між собою показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та письмовими доказами.

Так потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що проживає в АДРЕСА_2 та має у власності автомобіль марки ВАЗ-2102, зеленого кольору, 1975 року випуску. Вказаний автомобіль знаходився біля його будинку та був не замкнений так він робив часто та автомобіль ніхто не чіпав. 20.12.2018 року зранку він виявив, що замок запалювання у автомобіля був зіпсований та була відсутня акумуляторна батарея, жовтого кольору. Чи звертався з вказаним фактом до правоохоронних органів не пам`ятає та вперше побачив обвинуваченого ОСОБА_4 лише на слідчому експерименті, при цьому проводилася відео фіксація, де ОСОБА_4 визнав свою вину та без жодного тиску, спокійно, детально, без підказок показав як вчинив злочин, а саме крадіжку акумуляторної батареї з його автомобіля марки ВАЗ-2102, та зазначив, що причин оговорити обвинуваченого не має. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, тому просить карати обвинуваченого не суворо.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що працює металоприймальником в смт. Компаніївка Кіровоградської області та особисто з обвинуваченим не знайомий, бачив його іноді, коли той приносив здавати металобрухт. Вказав, що саме обвинувачений ОСОБА_4 , точної дати події не пам`ятає, приніс йому здавати на металобрухт автомобільну акумуляторну батарею жовтого кольору. Вказану акумуляторну батарею він здав на метал та подальшої його долі не знає. Зазначив також, що обвинуваченого бачив іноді, особисто з ним не знайомий тому у нього причин оговорити обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що знайома, як з обвинуваченим так і з потерпілим, ще до події співмешкала з ОСОБА_4 . Вказала, що самого акумулятор від автомобіля у обвинуваченого ОСОБА_4 не бачила, але у день події крадіжки, він запитав у неї чи не потрібен їй цей акумулятор, а на наступний день до неї прийшов потерпілий ОСОБА_6 та повідомив, що з його автомобіля викрадено акумулятор та запитав чи їй про це нічого не відомо і вона на це йому нічого не відповіла. Зазначила., що підстав оговорити ОСОБА_4 у неї не має.

Крім цього, вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події, а саме ділянки місцевості по АДРЕСА_2 від 10.01.2019 року з фототаблицею, (том. 1 а.п.181-184);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 з фототаблицею від 26.01.2019 року (том 1 а.п. 185-190);

- висновком судової автотоварознавчої експертизи Кіровоградського науково-дослідного Експертно-криміналістичного центру МВС України № 9 від 18.01.2019 року (том. 1 а.п. 193-195).

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності та як спосіб захисту.

Доводи захисту щодо непричетності обвинуваченого до інкримінованого злочину спростовано в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, що був очевидцем коли органами досудового розслідування проводився слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , де останній визнавав свою вину та детально без примусу і тиску показував у який спосіб та яким чином вчинив даний злочин, також показаннями свідків обвинувачення ОСОБА_8 , у якої він в день події запитував чи не потрібен їй автомобільний акумулятор та свідка ОСОБА_7 до якого обвинувачений ОСОБА_4 приносив автомобільний акумулятор жовтого кольору на металобрухт, при цьому свідки зазначили, що підстав оговорити обвинуваченого у них не має. Вказані показання є узгодженими між собою та письмовими доказами, тому суд враховує їх та відхиляє доводи сторони захисту.

Щодо показання свідка ОСОБА_9 , то суд їх не враховує, оскільки свідку про подію нічого не відомо.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, який законом класифікується як нетяжкий злочин.

Враховує також особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого також не встановлені.

На підставі викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України щодо обвинуваченого суд не вбачає.
Також, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно даний злочин до постановлення вироку Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.01.2020 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, тому суд при призначенні покарання остаточно із застосуванням ч.4 ст.70 КК України частково зараховує невідбуту частину покарання за вказаним вироком, призначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі.
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової автотоварознавчої експертизи в сумі 715,00 грн.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, частково зарахувати до покарання за цим вироком не відбуту частину покарання за попереднім вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.01.2020 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 715 грн. 00 коп.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 06.09.2019 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1