ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2343/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/72/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу сл. судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 25 лютого 2021 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 р.,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 року частково задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Криве Козівського району Тернопільської області, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком 50 днів. Заборонено ОСОБА_7 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. та покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 30.03.2021 р.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи наявність підозри ОСОБА_7 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 злочину, а також особу підозрюваної, її стан здоров`я, майновий стан, та здатність забезпечувати належну процесуальну поведінку. Також не враховано, що за діяльність, пов`язану з незаконним обігом психотропних речовин, група осіб отримувала суми коштів в особливо великих розмірах. Зокрема, в ході проведення обшуків у підозрюваних вилучено грошові кошти в сумі 200 000 грн. та речовини, вартість яких за цінами чорного ринку складає близько 2 млн. грн.

Відповідно обраний підозрюваній ОСОБА_7 слідчим суддею альтернативний розмір застави не попередить наведених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної під час досудового розслідування, а орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими співучасниками злочину та свідками, вчиненню іншого кримінального правопорушення, перешкоджанню ним в розслідуванні цього кримінального провадження та знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком 60 днів і визначити розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану ОСОБА_7 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними особами ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) та свідками, у межах даного кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 уточнив вимоги та вказав, що обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не попередить ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 6 до 10 років, а тому існує ймовірність, що підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Просить застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування терміном 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001240, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, в січні 2019 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_10 прийняв рішення про особисте збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин особам, схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не в змозі, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків від незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вирішив підшукати співучасників даної злочинної діяльності, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_7 та іншим особам здійснювати діяльність щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних психотропних речовин. На дану пропозицію ОСОБА_7 погодилась та з метою особистого збагачення вступила з ОСОБА_10 в злочинну змову, направлену на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Так, ОСОБА_10 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часі незаконно придбав порошкоподібну речовину сіро-білого кольору, яка містить РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку в подальшому для збуту передав ОСОБА_7

26.09.2019 о 19 год. 14 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи в наявності порошкоподібну речовину сіро-білого кольору, яка містить РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, вагою в перерахунку на діючу речовину 0,1119 г, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , незаконно збула її ОСОБА_14 (анкетні дані змінено), за що отримала від останньої кошти в сумі 200 грн.

08.02.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання слідчого, слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, врахувавши вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_7 злочину, її вік, стан здоров`я, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей та постійного місця проживання, дійшов обґрунтованого висновку, що відносно підозрюваної слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки, на його думку, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного і його поведінки.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що матеріали клопотання містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак не містять переконливого обгрунтування, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, а саме: протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 26.09.2019, в якому зафіксовані обставини придбання ОСОБА_14 (анкетні дані змінені) у ОСОБА_7 психотропної речовини метамфетаміну, висновку експерта за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 2.1-737/19 від 28.11.2019, протоколу допиту свідка ОСОБА_14 (анкетні дані змінені) від 26.09.2019, в якому зазначені обставини проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_7 , протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття, вірно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як домашній арешт.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, які зазначені слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та доведені прокурором у судовому засіданні.

Разом із тим, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності наведеного у клопотанні слідчого ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який не доведений належними та допустимими доказами.

Зокрема, слідчим суддею правомірно надано оцінку тим обставинам, що підозрювана ОСОБА_7 є матір`ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка відповідно до протоколу УЗ-обстеження від 09.02.2021 перебуває на 16-17 тижні вагітності. Крім цього, підозрювана підтримує соціальні зв`язки зі своїми батьками та колишнім чоловіком, є офіційно працевлаштованою, має постійне місце проживання, а також не є документованою паспортом громадянина України для виїзду за кордон, а тому немає підстав вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та/або суду.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної слідчим суддею також враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_7 у випадку визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, та за яке законом передбачено покарання на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 та правильно застосував відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

З огляду на викладене слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2021 р. про обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3