ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/157/21 Справа № 712/2058/21 Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2021 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24.04.2021 включно, -

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 приблизно о 21 годині 30 хвилин 24 лютого 2021 року, на сходинковому майданчику четвертого поверху житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з використанням завідомо заготовленого знаряддя для вчинення злочину, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та настання суспільно-небезпечних наслідків, тримаючи в правій руці ніж, наніс останньому один удар ножем в область грудної клітини зліва. В результаті чого потерпілий отримав наступні тілесні ушкоження: ножове поранення черевної порожнини, поранення селезінки, які відповідно до Наказу № 6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як таке , що небезпечне для життя в момент заподіяння.

25.02.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

26.02.2021 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24.04.2021 включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри. Вказує на недоведеність прокурором ризиків, зазначених в клопотанні слідчого. Вважає, що слідчим суддею місцевого суду застосовано відносно ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід, при цьому не проаналізовано можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, та в достатній мірі не враховано його особу. Зазначає, що в ОСОБА_7 не було умислу на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, і останній лише оборонявся від дій потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у виді взяття під варту застосовується лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Як вбачається з ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен перевірити зміст клопотання на відповідність вимогам ст. 184 КПК України та взяти до уваги положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, оскільки ні в клопотанні прокурора, ні в ухвалі слідчого судді належним чином не вмотивовано, на підставі яких наявних у провадженні фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не проаналізував можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, які б могли запобігти заявленим ризикам та не обґрунтував свої висновки з посиланням на матеріали кримінального провадження, про наявність виняткових обставин, які б дали підстави для застосування щодо ОСОБА_7 саме тримання під вартою.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали судового провадження, таких обставин не виявив і прокурор в судовому засіданні також не зміг їх довести.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя послався на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 було вчинено біля дверей його квартири. Також ОСОБА_7 з місця вчинення злочину не зникав, перебував в своїй квартирі, добровільно відчинив двері слідчому та надав згоду на проведення обшуку, після проведення якого був затриманий і не чинив опору.

На думку колегії судді, враховуючи сукупність зазначених обставин, ризик можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду не знайшов свого підтвердження.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливого вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, на який орган досудового слідства вказав в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , - не обґрунтований, і твердження щодо його існування, є лише припущенням.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що в кримінальному провадженні наявний ризик впливу підозрюваного ОСОБА_7 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні проживають в одному під`їзді з підозрюваним.

Враховуючи правові позиції, наведені в рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням даних про особу підозрюваного та встановлених обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, в межах повноважень, передбачених ч.3 ст. 407 КПК України, часткового задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж визначив слідчий суддя місцевого суду.
Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та сприятиме запобіганню, передбачених ст. 177 КПК України ризикам, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі маються дані, які можуть свідчити про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Разом з цим, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу колегія суддів враховує те, що: він раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та місце реєстрації - АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з хворою матір`ю і здійснює догляд за нею; також апеляційному суду надано підтверджуючі документи про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України у виді домашнього арешту в певний період доби строком на 46 діб, тобто до 24.04.2021 включно, а саме з 20-00 години по 08-00 годину наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2,3,4,8 ч.5 ст. 194 КПК України.

До апеляційного суду захисником надано докази того, що у власності ОСОБА_7 перебуває частина квартири в АДРЕСА_3 , яка знаходиться в іншому ( від місця проживання потерпілого) районі міста, тому колегія суддів вважає, що саме за вказаною адресою слід визначити підозрюваному місце проживання на період застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2021 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24.04.2021 включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби строком на 46 днів, тобто до 24.04.2021 включно.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.1,2,3,4,8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою їх вимогою;

- не залишати місце свого проживання АДРЕСА_3 з 20.00 години до 08.00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в судовому засіданні апеляційного суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: