Провадження №1-кп/447/136/21
Справа №447/153/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження №0000099 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2020 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

18.11.2020 близько 19:35 години ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «Свій Маркет» ТОВ «Рітейл Україна», що знаходиться за адресою: вул. Стуса, 2-а, м. Новий Розділ, Львівської області, керуючись прямим умислом на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажу сім плиток шоколаду «Мілка. Печиво Орео», масою 100 г, вартістю 32,04 грн. без ПДВ за одиницю товару та одну плитку шоколаду «Мілка. Карамель/арахіс», масою 90 г, вартістю 21,46 грн., завдавши матеріальної шкоди ТОВ «Рітейл Україна» на загальну суму 245,74 грн. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому повністю визнав, повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, погодився надати суду показання. ОСОБА_3 повідомив, що 18.11.2020 близько 19:35 год. він, перебуваючи у магазині «Свій Маркет» у м. Новий Розділ Львівської області, побачивши на торговому стелажі магазину шоколадки «Мілка», вирішив їх викрасти, а після вчинення крадіжки вирішив розпорядитися ними на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному проступку та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколу допиту представника потерпілого від 03.12.2020, протокол огляду речей від 10.12.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 18.01.2021, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 20.01.2021, протокол огляду речей від 21.01.2021, допит свідків та дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були досліджені документи, а саме: постанова про визнання об`єктів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 10.12.2020.

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимога про судимість від 13.01.2021, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий; характеристика з місця проживання №578 від 04.12.2020, видана виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області, згідно з якою ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується типово; довідка №241 від 04.12.2020, видана поліклінікою КНП «Новороздільська міська лікарня», згідно з якою ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не знаходиться; довідка від 04.12.2020, видана поліклінікою КНП «Новороздільська міська лікарня», згідно з якою ОСОБА_3 на обліку на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, заяву представника потерпілого, який просив проводити розгляд справи за його відсутності, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, обставини вчинення такого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується типово, його вік, сімейний стан, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та призначити покарання у виді обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до постанови т.в.о. начальника дізнання Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 10.12.2020, наданий представником магазину «Свій Маркет», що у АДРЕСА_3 , DVD-диск із фрагментом відеозапису факту крадіжки з камер внутрішнього відеоспостереження магазину за 18.11.2020 за період часу з 19:20 год. до 19:55 год. визнано речовим доказом. На підставі ст. 100 КПК України, цей доказ слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Речовий доказ по справі, а саме наданий представником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у м. Новий Розділ, вул. Стуса, 2-а, Львівської області, DVD-диск із фрагментом відеозапису факту крадіжки з камер внутрішнього відеоспостереження магазину за 18.11.2020 за період часу з 19:20 год. до 19:55 год. залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1