465/8203/20
1-кп/465/991/21
У Х В А Л А
судового засідання
16.02.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000906 від 29.03.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого менеджером в ПП «Інтер Віндовс», раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У Франківському районному суді м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000906 від 29.03.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України.

За обвинувальним актом ОСОБА_5 21.05.2015 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , звернувся до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, із заявою про призначення йому субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, подавши при цьому, разом із заявою, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 21.05.2015 року.

Так, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим із правилами заповнення заяви про призначення субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, з метою отримання грошової допомоги, що надається державою за рахунок коштів державного бюджету на оплату житлово-комунальних послуг, умисно подав до Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради неправдиву інформацію щодо здійснених витрат, не задекларувавши у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії від 21.05.2015 року, витрати, які останній здійснив 27.03.2015 року для придбання нерухомого майна згідно договору купівлі-продажу квартири, що за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 67,5 кв.м., вартістю 987 838,84 грн., таким чином приховавши відомості про наявність у його власності нерухомого майна, з моменту набуття права власності на яке минуло менше 12 місяців.

Внаслідок вчинення ОСОБА_5 вказаних неправомірних дій, на підставі поданої ОСОБА_5 заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 21.05.2015 року, в якій останнім вказана завідомо неправдива інформація, Франківським відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, надано дозвіл на призначення йому житлової субсидії у період з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року, а тому ОСОБА_5 зайво нараховано та виплачено житлову субсидію для відшкодування витрат на житловокомунальні послуги за рахунок коштів державного бюджету, на загальну суму 11 020 грн. 36 коп., що призвело до спричинення державі матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 222 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Судом обвинуваченому роз`яснені наслідки закриття справи за вказаними підставами, обвинувачений погоджується на закриття справи на підставі ст.49 КК України.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні не заперечила проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання, однак висловити свою думку щодо задоволення такого не може у зв`язку із тим, що захисник обвинуваченого не надав письмового клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту пункту 1 частини 2 ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Таким чином, передумовою звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є встановлення судом обставин вчинення особою невеликої або середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 44 КК України, яка передбачає правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, особа, яка вчинила злочин, звільняється судом від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 49 КК України передбачені умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставини, передбачені ч. ч. 2 та 3 ст. 49 КК України, відсутні, перебіг давності не зупинявся, не переривався.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» а саме абзацу 5 пункту 2: при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Відповідні роз`яснення містяться й у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", де зазначено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" 23 грудня 2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності заст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст. 222 КК України, у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло більше двох років, обставини, передбачені ч. ч. 2 та 3 ст. 49 КК України, відсутні, ОСОБА_5 фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорює, наслідки закриття справи за підставами ст. 49 КК України судом роз`яснені, обвинувачений погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави згідно ст. 49 КК України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню згідно ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлялися, запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, ст.ст. 4, 12, 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.222 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України, закрити у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ по справі, а саме справа №10006812 про призначення житлової субсидії ОСОБА_5 - повернути представнику потерпілого Франківського відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1