ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2021 Справа №607/4576/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження № 0000132 стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Довжанка, Тернопільський району, Тернопільська області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, розлученого, старшого солдата, начальника першої роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судженого, про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-
встановив:
Старший солдат військової служби за контрактом військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ,- ОСОБА_5 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду без поважних причин, за відсутності дозволу відповідного командування військової частини НОМЕР_1 , 30 липня 2018 року о 8 годині 30 хвилин на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не з`явився та був відсутній до 12 год. 00 хв. 12 березня 2021 року, - моменту добровільного з`явлення у військову прокуратуру Тернопільського гарнізону за адресою АДРЕСА_3 . У вказаний період ОСОБА_4 своїх обов`язків умисно не виконував, а проводив час на власний розсуд, вчинивши злочин передбачений ч.4 ст. 407 КК України (в редакції Закону України № 194-УІІІ від 12.02.2015), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем.
В суді ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнає повністю та бажає надавати показання.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Будучи військовослужбовцем за контрактом він 30 липня 2018 року в 8 год. 30 хв. без поважних причин не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_1 та був відсутній на службі до 12 березня 2021 року і умисно не виконував своїх обов`язків, а проводив час на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаюється. Крім цього пояснив, що вказані дії вчинив під впливом збігу тяжких сімейних обставин, а саме розлучення.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем. Його дії кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику, те, що він є учасником бойових дій а також, обставини, що пом`якшують покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
З врахуванням особи винного та наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути перевихованим без ізоляції від суспільства, тому відповідно до ст.75 КК України його доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 75, 76, 407 КК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1(один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1