Справа № 171/428/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2021 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 06.02.2021 року та кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000069 від 21.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :
05 лютого 2021року ОСОБА_5 приблизно о 13 годині 00 хвилин, разом з раніше йому знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в приміщенні станції технічного обслуговування по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , де в цей у ОСОБА_5 винник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_5 05 лютого 2021, приблизно о 13 годині 05 хвилин перебуваючи в приміщенні станції технічного обслуговування по АДРЕСА_2 попросив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які не були обізнані про його злочинний умисел, допомогти йому завантажити електрогенератор «ФОРТЕ», який належить ОСОБА_4 до автомобільного причепу з метою подальшого його транспортування, на що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали свою згоду. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завантажили електрогенератор «ФОРТЕ» до причепу автомобіля, який знаходився під керуванням ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_5 таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав ектрогенератор «ФОРТЕ» потужністю 5,5КвТ, вартістю 8334 гривень 16 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого завдав майнової шкоди ОСОБА_4 на суму 8334 гривень 16 копійок.

Також, в першій декаді березня 2021 року приблизно о 17:50 годині ОСОБА_5 перебував поруч територією станції технічного обслуговування з магазином «АвтоАльянс», розташованою за адресою: вул. Олеся Гончара, 21В в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_8 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_5 в першій декаді березня 2021 року приблизно о 18:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені ворота заїхав на своєму автомобілі марки ВАЗ-2109 на повністю огороджену територію станції технічного обслуговування з магазином «АвтоАльянс», розташованою за адресою: вул. Олеся Гончара, 21В в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_8 , де шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до приміщення комори, звідки таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав кисневий балон на 40л, вартістю 2300 гривень, докатки з імпортних автомобілів R12 в кількості 2 шт, вартістю 550 гривень кожна, загальною вартістю 1100 гривень, що належить ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінальних правопорушнь передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальних актах, від дачі пояснень відмовився, але зазначив, що потерпілі дозвіл на взяття ним електрогенератора, кисневого балону та докатки з імпортних автомобілів йому не давали, майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 відшкодовано частково шляхом повернення працівниками поліції частини викраденого майна.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що у лютому місяці 2021 року він поїхав робити доставку з магазину. В приміщенні станції технічного обслуговування котра належить його батьку працював муляр, котрий в телефонній розмові йому повідомив про те, що до станції приїхав ОСОБА_10 та забрав електрогенератор. Повернувшись з с. Радушне до м. Апостолове він поїхав до працівників поліції та подав відповідну заяву. Шкоду йому не відшкодовано. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі.

І хоч обвинувачений свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, його винуватість підтверджується доказами, дослідженими в ході розгляду справи судом:

- протоколом огляду від 05.02.2021 року оглядом якого є приміщення СТО, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 з фототаблицею (кримінальне провадження №0000042 а.к.п. 14-15);

- протоколом огляду від 25.05.2021 року об`єктом огляду є докатка до автомобілю чорного кольору, яка складається з шини чорного кольору на якій мається надпис з фототаблицею (кримінальне провадження №0000069 а.к.п.49-50);

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкцій передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_5 , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України не встановлено, та обставини які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкцій передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов поданий ОСОБА_4 до ОСОБА_5 пов`язаний із відшкодуванням потерпілому спричиненого діями ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, при цьому матеріальна шкода складає 27457 грн. 98 коп., моральна 10000 грн.

При вирішенні цивільного позову пред`явленого потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Обвинувачений зазначені позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.5ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч. 1ст.129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Цивільний позов ОСОБА_4 , поданий до початку судового розгляду, підлягає частковому задоволенню на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, зокрема відшкодування прямих втрат (майнової шкоди), завданих злочином, в межах доведеності яка складає 8334 грн. 16 коп.

Що стосується позовних вимог потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 10000 гривень, суд приходить до такого. Пленум Верховного Суду України у Постанові №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер та тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках.

При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Розмір відшкодування може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану обвинуваченого. Відповідно до ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи із вищевикладеного, цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, в розмірі 1000 гривень, як підтверджений матеріалами кримінального провадження та обґрунтований потерпілим, на підставі ст. 1167 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, оскільки сума позову завищена та недостатньо обґрунтована потерпілим.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У відповідності до ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8334,16 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: докатку автомобільну чорного кольору з наліпкою жовтого кольору, яку 25.05.2021 року вилучено у ОСОБА_11 залишити за належністю законному власнику, СД диск з відеозаписом з камер відео спостереження встановлених на приміщенні СТО по вул. Дмитра Яворницького, 16 в м. Апостолове залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1