Дата документу 11.02.2021 Справа № 554/1040/21
Провадження № 1-кс/554/2828/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 28.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілими по кримінальному провадженню № 0001913 від 10.12.2020 року, -
в с т а н о в и в :
До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій останні прохали скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 від 28 грудня 2020 року про відмову у визнанні потерпілими по кримінальному провадженню № 0001913 від 10.12.2020 року, зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 , у якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001913 від 10.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні згідно заяви від 22 грудня 2020 року в порядку ст. 55 КПК України. .
В скарзі зазначають, що ними 22.12.2020 року на адресу слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 подано заяву про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 0001913 від 10.12.2020 року. 28 грудня 2020 року слідчим винесено постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими у рамках вказаного кримінального провадження. Скаржники із вказаною постановою не погоджуються, оскільки на їх думку вона є невмотивованою. В постанові слідчий зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про завдану шкоду заявникам діями посадових осіб правоохоронних органів. Вважає, що їм було завдано маральну шкоду через службову недбалість посадових осіб правоохоронного органу під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001367, яке виражалось у втраті віри в захисті від правоохоронних органів, фізична шкода виражалась у зникненні цілого фрагменту доказів вчинення кримінального правопорушення, матеріальна шкода виражалась в фінансових затратах для отримання правової допомоги, копіюванні, створенні документів. Вважають, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілими обмежує їх законні інтереси в кримінальному провадженні № 0001913 від 10.12.2020 року, не дає можливості реалізувати свої права, як потерпілих , превентивно відсторонює їх від участі та ознайомленні з ходом досудового розслідування, обмежує їх в засобах доказування правоти своєї позиції, як сторони захисту.
У судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, надіслали до суду заяву, у якій прохали проводити судове засідання без їх участі, скаргу підтримали (а.с.8)
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надіслав до суду матеріали кримінального провадження № 0001913 від 10.12.2020 року.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001913 від 10.12.2020, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0001913 від 10.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.
22 грудня 2020 року на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направлено заяву про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 0001913 від 10.12.2020 року, яку адресатом отримано 24 грудня 2020 року.
Постановою слідчого ТУ ДБР , розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 28 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 0001913 від 10.12.2020, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діями службових осіб правоохоронних органів. При цьому не встановлено беззаперечний факт вчинення останніми кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про відмову у визнанні потерпілим є процесуальним рішенням слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні потерпілеми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суперечать положенням КПК України, частиною 5 ст. 55 якого визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначено лише, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази завдання їм шкоди. В постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає відсутності очевидних і достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, а отже вважає, що постанова слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілими від 28 грудня 2020 року по кримінальному провадженню № 0001913 від 10.12.2020 підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 28 грудня 2020 року про відмову у визнанні потерпілими по кримінальному провадженню № 0001913 від 10.12.2020 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1