ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/392/21 Справа № 707/2719/18 Категорія: ч.2 ст. 121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисникаОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.12.2019 Черкаським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 23.11.2020 Черкаським районним судом Черкаської області звільнення від відбування покарання з випробуванням за вказаним вироком скасоване та направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, враховано, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 09.12.2019, яким його було визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, - за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_9 визначено у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Відповідно до вимог ст. 70, 72 КК України, строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 23.11.2020 (дати обрахування строку відбуття покарання, зазначеної в ухвалі Черкаського районного суду Черкаської області про скасування звільнення ід покарання від 23.11.2020).
Обрано ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він 28.05.2018, близько 13 години 00 хвилин, за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , діючи умисно (усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій), протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , нанесли множинні удари руками, ногами та невстановленим в ході досудового розслідування тупим предметом в область обличчя, голови, кінцівок та тулуба ОСОБА_11 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з крововиливами під тверду мозкову оболонку над обома півкулями головного мозку, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами, саднами м`яких тканин голови та обличчя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та тілесні ушкодження у виді: садна кінцівок, тулубу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив його змінити, та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_9 злочину за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_10 та вважати правильним формулювання про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за попередньою змовою, спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження. В решті просив залишити вирок без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що матеріали щодо ОСОБА_10 органом досудового розслідування виділено в окреме провадження, яке на даний час до суду не скеровано, оскільки останнього оголошено в розшук, а досудове розслідування зупинено, а тому на час ухвалення оскаржуваного вироку був відсутній вирок щодо ОСОБА_10 , по епізоду який ставиться у вину ОСОБА_9 , який набрав законної сили.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, та просила її задовольнити, думку захисника ОСОБА_7 , який частково визнав апеляційну скаргу прокурора, просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюється.

Відповідно до ст. 409, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України підставою для зміни вироку є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Загальною засадою кримінального провадження - презумпцією невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленою в ч.1 ст. 17 КПК України, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до частини 5 зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою. Зазначені положення національного законодавства відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішеннях у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» та у справі «Грабчук проти України».

Тобто в обвинувальному вироку суду не слід зазначати прізвище особи, вина якої не доведена у встановленому законом порядку вироком суду, який набрав законної сили.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, вчиненого за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 . Вказане обвинувачення визнане судом доведеним.
Однак, при постановленні вироку судом першої інстанції залишився поза увагою той факт, що матеріали щодо ОСОБА_10 органом досудового розслідування виділено в окреме провадження, оскільки останнього оголошено в розшук, і досудове розслідування зупинено.

Тобто, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 не містять рішення суду, яким у встановленому законом порядку доведено його винуватість, а тому суд першої інстанції безпідставно послався при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 .
Колегія суддів вважає, що при постановленні вироку судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 2, 7, 17, 370, 337, п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, а тому з врахуванням викладеного, вирок суду підлягає зміні в частині виключення з вступної та мотивувальної його частини посилання суду на вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_10 . В решті - вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 405, п.2 ч.1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити з вступної та мотивувальної частини вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року посилання суду на вчинення ОСОБА_9 злочину за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_10 ..

Вважати правильним формулювання про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за попередньою змовою, спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

В решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді