справа № 439/1860/19
У Х В А Л А

про арешт майна
14 травня 2021 року м. Броди

Слідчий суддя - суддя Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:
13.05.2021 у Бродівський районний суд Львівської області поступило клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, у якому він просить суд накласти арешт на майно, яке належне підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4, 181 ч.1, ст.190 ч.4, 28 ч.2, 366 ч.1, 384 ч.2 КК України ОСОБА_4 .

Необхідність задоволення даного клопотання слідчий мотивує тим, що 12 листопада 2018 року до Личаківського ВП надійшла ухвала Личаківського районного суду №1 КС 463/1951/18 від 07 листопада 2018 року за скаргою ОСОБА_5 , про вчинення 30 жовтня 2018 року злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

13 листопада 2018 року слідчим відділенням Личаківського ВП ГУНП у Львівській області розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 ч.1 КК України.

25 вересня 2019 року визначено підслідність кримінального провадження 0003091 від 13.11.2018 року за слідчим відділенням Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області.

04 листопада 2019 року правову кваліфікацію кримінального правопорушення змінено з ст.384 ч.1 КК України на ст.190 ч.3 КК України .

Під час досудового розслідування встановлено, що на початку 2008 року, ОСОБА_4 , працювала бухгалтером ТзОВ «Гостина» і мала умисел на складання завідомо недостовірного документа, який би надавав право її чоловікові, суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 у незаконний спосіб отримати грошові кошти у ТзОВ «Гостина», а ТзОВ «Гостина» набути у власність майно. З цією метою у березні 2008 року, точна дата і час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , за допомогою комп`ютерної техніки склала завідомо недостовірний документ, а саме: накладну № 25/03-1 від 25.03.08 за якою фізична особа підприємець ОСОБА_6 продає, а ТзОВ «Гостина» купує 208 крісел на суму 27 040 гривень та 40 столів на суму 11 800 гривень, завідомо знаючи, що в листопаді 2007 року ці крісла і столи були придбанні суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 і передані у безоплатне користування для господарських потреб у ТзОВ «Гостина». Накладній № 25/03-1 від 25.03.08 ОСОБА_4 надала необхідних реквізитів та відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», цей документ служив підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, тобто посвідчував певні факти, що мали юридичне значення і надавав право перерахування грошових коштів з розрахункових рахунків ТзОВ «Гостина» на розрахунковий рахунок суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 працюючи бухгалтером ТзОВ «Гостина», завідомо знаючи, що офіційний документ складений нею - накладна № 25/03-1 від 25.03.08 року за якою фізична особа підприємець ОСОБА_6 поставляє ТзОВ «Гостина» 208 крісел на суму 27 040 гривень та 40 столів на суму 11 800 гривень є підробленим, 14 грудня 2010 року використала вказаний документ як первинний документ бухгалтерського обліку для господарських операцій, а саме, перерахування грошових коштів в сумі 20 000 гривень з розрахункового рахунку ТзОВ «Гостина» на розрахунковий рахунок суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 працюючи бухгалтером ТзОВ «Гостина», завідомо знаючи, що офіційний документ складений нею - накладна № 25/03-1 від 25.03.08 року за якою фізична особа підприємець ОСОБА_6 поставляє ТзОВ «Гостина» 208 крісел на суму 27 040 гривень та 40 столів на суму 11 800 гривень є підробленим, 20 грудня 2010 року використала вказаний документ як первинний документ бухгалтерського обліку для господарських операцій, а саме перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ТзОВ «Гостина» на розрахунковий рахунок суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_6 .

Крім того, в кінці 2010 року ОСОБА_4 працюючи бухгалтером ТзОВ «Гостина», керуючись корисливими спонуканнями і маючи прямий умисел на розтрату грошових коштів ТзОВ «Гостина», у законний спосіб володіючи безперешкодним доступом до коштів на розрахункових рахунках ТзОВ «Гостини» і, здійснюючи свої повноваження щодо розпорядження, управління, використання і зберігання коштів на розрахункових рахунках товариства, використала завідомо підроблений документ, а саме: накладну № 25/03-1 від 25.03.08 року за якою її чоловік - ОСОБА_6 , як приватний підприємець поставляє ТзОВ «Гостина» 208 крісел на суму 27 040 гривень та 40 столів на суму 11 800 гривень. На підставі даного підробленого офіційного документа, ОСОБА_4 з розрахункового рахунку ТзОВ «Гостина» переказала грошові кошти двома банківськими платежами на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 відкритий у філії акціонерного банку «Південний» суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 в сумі 20 000 гривень 14 грудня 2010 року та 8500 гривень 20 грудня 2010 року і в такий спосіб вчинила розтрату чужого майна ТзОВ «Гостина» на суму 28 500 гривень.
На початку 2012 року, ОСОБА_4 , перебувала засновником Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОСТИНА», згідно протоколу №1 рішення Загальних зборів Засновників про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОСТИНА» від 15 серпня 2007 року із співвідношенням 50% голосів. В лютому 2012 року ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст.ст.97,98 Цивільного кодексу України, за якими регулюється питання управлінням та загальних зборів учасників товариства та ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про господарські товариства», де передбачено, що загальні збори учасників товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, що передбачено ст.88 Цивільного кодексу України та цю норму встановлено вимогами у статуті товариства, ОСОБА_4 свідомо, порушуючи: п.6.1 Статуту ТзОВ «Гостина», де зазначено, що вищим органом товариства є Загальні Збори Учасників, що складаються з учасників Товариства; п.6.2 Статуту ТзОВ «Гостина» - згідно якого Учасники Товариства мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді (капіталі) Товариства; п. 6.3 Статуту ТзОВ «ГОСТИНА», де врегульовано, що Збори учасників Товариства обирають Голову Загальних Зборів Учасників Товариства; п.6.5 Статуту ТзОВ «ГОСТИНА», де зазначено, що Загальні Збори Учасників Товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів; п.6.7. Статуту ТзОВ «Гостина», де відображено, що про проведення Загальних Зборів Учасників Товариства та про порядок денний Учасники повідомляються не пізніше, ніж за 30 днів до їх проведення. В лютому 2012 року, точна і час в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , маючи умисел на здобуття посади директора ТзОВ «Гостина» у незаконний спосіб, з метою повного контролю над фінансово-господарською діяльністю товариства, всупереч волі іншого засновника ТзОВ «ГОСТИНА» ОСОБА_7 , за допомогою комп`ютерно-копіювальної техніки, за місцем проживання у АДРЕСА_1 , склала завідомо підроблений документ протокол №1 Загальних зборів Засновників про зміну директора Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОСТИНА» від 23 лютого 2012 року, згідно якого її обрано директором ТзОВ «Гостина», при цьому ОСОБА_4 діяла повторно і завідомо знала, що даний документ ОСОБА_7 не погоджував та не підписував. Виготовлений протокол №1 Загальних зборів Засновників про зміну директора Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОСТИНА» від 23 лютого 2012 року призвів до юридичних наслідків, зміни керівництва юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гостина».

Також, 23 лютого 2012 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 завідомо знаючи, що рішення про обрання її керівником ТзОВ «Гостина» загальними зборами учасників товариства не приймалось, тобто це рішення є підробленим офіційним документом, подала його у відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичних та фізичних осіб Бродівської районної державної адміністрації Львівської області за адресою м.Броди, Площа Ринок, 1 із реєстраційною карткою на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну керівництва ТзОВ «Гостина», неправдиво вказавши себе директором ТзОВ «ГОСТИНА», що призвело до юридичних наслідків, внесення змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника ТзОВ «Гостина».

Крім того, ОСОБА_4 в середині літа 2012 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 та у приміщенні офісу, що знаходився у підвальному приміщенні цього ж будинку, маючи прямий умисел на складання завідомо недостовірних документів, який би надавав право ТзОВ «Гостина» незаконно отримувати грошові кошти від фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_7 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір з допомогою повноважень директора ТзОВ «Гостина», відповідно до підробленого протоколу №1 Загальних зборів Засновників про зміну директора Товариство з обмеженою відповідальністю «Гостина» від 23 лютого 2012 року, з використанням компютерно-копіювальної техніки, в період з 31 липня 2012 року до 31 жовтня 2014 року, складала завідомо недостовірні документи, а саме: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 7/07/1-1М від 31 липня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8/08/1-1М від 31 серпня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 9/09/1-1М від 30 вересня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10/10/1-1М від 31 жовтня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 11/11/1-1М від 30 листопада 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/01/1-1М від 31 січня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 2/02/1-1М від 28 лютого 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 3/03/1-1М від 31 березня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 4/04/1-1М від 30 квітня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 5/05/1-1М від 31 травня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 6/06/1-1М від 30 червня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 7/07/1-1М від 31 липня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8/08/1-1М від 31 серпня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 9/09/1-1М від 30 вересня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10/10/1-1М від 31 жовтня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 11/11/1-1М від 30 листопада 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 12/12/1-1М від 31 грудня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/01/1-1М від 31 січня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/02/2-1М від 28 лютого 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/03/3-1М від 31 березня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/04/4-1М від 30 квітня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/05/5-1М від 31 травня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/06/6-1М від 30 червня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/07/7-1М від 31 липня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/08/8-1М від 31 серпня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/09/9-1М від 30 вересня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/10/10-1М від 31 жовтня 2014 року, шляхом внесення у ці акти завідомо недостовірні відомостей. ОСОБА_4 у актах здачі-приймання робіт (надання послуг) вказала недостовірну суму цивільно-правових зобов`язань ФОП ОСОБА_7 щодо ТзОВ «Гостина» в розмірі 3000 гривень, завідомо знаючи, що згідно п.3.1 договору оренди майна та обладнання № 03/1-1М від 01 січня 2012 року, розмір орендної плати становить 2165 гривень. Крім того, ОСОБА_4 завідомо знаючи, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписувалась і не погоджувались фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 самостійно виготовляла їх та засвідчувала своїми підписами та печаткою ТзОВ «Гостина». Виготовлені та підписані акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» були первинним документами і були підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, тобто посвідчували певні факти, що мали юридичне значення і надавали право щомісячного перерахування грошових коштів з розрахункових рахунків фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Гостина» в сумі 3000 гривень.
Також, влітку 2012 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 сформувала план на тривале незаконне отримання грошових коштів в інтересах ТзОВ «Віола», яке заснувала спільно із своїм чоловіком ОСОБА_6 . ОСОБА_4 мала прямий умисел на складання завідомо недостовірних документів та діяла за попередньою змовою із ОСОБА_8 , яка 12 березня 2012 року, згідно наказу № 12/03-1к була призначена директором ТзОВ «Віола», тобто із службовою особою. ОСОБА_4 , з використанням компютерно-копіювальної техніки, за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 та у приміщенні офісу у цьому ж будинку, використовуючи цивільно-правовий документ - договір про надання послуг № 25/06-1П від 25.06.2012 року в період з червня 2012 року до червня 2014 року, складала завідомо недостовірні документи, а саме: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/06 від 30 червня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/07 від 31 липня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/08 від 31 серпня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/09 від 30 вересня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/10 від 31 жовтня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/11 від 30 листопада 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/12 від 31 грудня 2012 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/01 від 31 січня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 28/02 від 28 лютого 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/03 від 31 березня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/04 від 30 квітня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/05 від 31 травня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/06 від 30 червня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/07 від 31 липня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/08 від 31 серпня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/09 від 30 вересня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/10 від 31 жовтня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/11 від 30 листопада 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/12 від 31 грудня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/01 від 31 грудня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 28/02 від 28 лютого 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/03 від 31 березня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/04 від 30 квітня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/05 від 31 травня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/06 від 30 червня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/07 від 31 липня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/08 від 31 серпня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/09 від 30 вересня 2014 року. ОСОБА_4 достовірно знала, що послуги надані ТзОВ «Віола» для ФОП ОСОБА_7 по обслуговуванні банкетів ОСОБА_7 не приймались, якість наданих послуг не перевірялась, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписувалась і не погоджувались фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , а підписані лише директором ТзОВ «Віола» ОСОБА_8 . З метою надання актам здачі-прийняття робіт (надання послуг) реквізитів необхідних для документів, ОСОБА_4 скріпила ці документи печатками ТзОВ «Віола» та печаткою фізичної особи підприємця ОСОБА_7 з відміткою «для документів». Виготовлені та підписані акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до ст..9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» були первинним документами і були підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, тобто посвідчували певні факти, що мали юридичне значення і надавали право перерахування грошових коштів з розрахункових рахунків фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Віола».
Також, навесні 2013 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію завчасно продуманого наміру спрямованого на тривале незаконне отримання грошових коштів в інтересах ТзОВ «Віола» та діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , службовою особою директором ТзОВ «Віола». ОСОБА_4 , з використанням компютерно-копіювальної техніки, за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 та у приміщенні офісу у цьому ж будинку, використовуючи цивільно-правовий документ - договір про надання послуг № 01/04-1П від 01.0.2013 року в період з квітня 2013 року до 30 вересня 2014 року складала завідомо недостовірні акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/04-1 від 30 квітня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/05-1 від 31 травня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/06-1 від 30 червня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/07-1 від 31 липня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/08-1 від 31 серпня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/09-1 від 30 вересня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/10-1 від 31 жовтня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/11-1 від 30 листопада 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/12-1 від 31 грудня 2013 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/01-1 від січня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 28/02-1 від 28 лютого 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/03-1 від березня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/04-1 від 30 квітня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/05-1 від 31 травня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/06-1 від 30 червня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/07-1 від 31 липня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31/08-1 від 31 серпня 2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 30/09-1 від вересня 2014 року. ОСОБА_4 достовірно знала, що послуги надані ТзОВ «Віола» для ФОП ОСОБА_7 по обслуговуванні торгового залу, прибиранні торгового залу та прилеглої території і митті посуду ОСОБА_7 не приймались, якість наданих послуг не перевірялась, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписувалась і не погоджувались фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , а підписані лише директором ТзОВ «Віола» ОСОБА_8 . З метою надання актам здачі-прийняття робіт (надання послуг) реквізитів необхідних для документів ОСОБА_4 скріпила ці документи печатками ТзОВ «Віола» та печаткою фізичної особи підприємця ОСОБА_7 з відміткою «для документів». Виготовлені та підписані акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до ст..9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» були первинним документами і були підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, тобто посвідчували певні факти, що мали юридичне значення і надавали право перерахування грошових коштів з розрахункових рахунків фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Віола».
Крім того, ОСОБА_4 , поставивши собі за мету тривале незаконне отримання грошових коштів від фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 в інтересах заснованого нею ТзОВ «Гостина» та інтересах ТзОВ «Віола», яке ОСОБА_4 заснувала спільно із своїм чоловіком ОСОБА_6 , в середині 2012 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 розробила план своїх протиправних дій і почала його реалізацію у квартирі за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та у приміщенні власного офісу, що знаходився у підвалі цього ж житлового будинку. ОСОБА_4 бажала заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , під приводом надання в оренду майна та надання послуг, шляхом зловживаючи довірою ОСОБА_7 , знаючи що ОСОБА_7 , як фізична особа приватний підприємець, повністю довірив їй ведення бухгалтерського обліку. ОСОБА_4 володіла безперешкодним доступом до банківських рахунків ФОП ОСОБА_7 і усвідомлювала, що ОСОБА_7 повністю довіряє їй і не здійснюватиме контролю за бухгалтерським обліком і рухом коштів. ОСОБА_4 усвідомлювала протиправність своїх намірів і бажала настання відповідних наслідків отримання грошових коштів ФОП ОСОБА_7 , шляхом зловживання його довірою і тому з 20 серпня 2012 року до 07 квітня 2017 року ОСОБА_4 використовуючи акти приймання-виконання робіт (надання послуг) у які було внесено завідомо недостовірні відомості щодо розміру орендної плати в сумі 3000 гривень, всупереч умов договору оренди майна та обладнання № 03/1-1М від 03.01.2012 року, ОСОБА_4 здійснювала щомісячний грошовий переказ з розрахункових рахунків ФОП ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Гостина» 3000 гривень на місяць, незважаючи на те, що згідно умов договору орендна плата становила 2165 гривень. В такий спосіб ОСОБА_4 за період з серпня 2012 року до квітня 2017 року шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , з використанням завідомо підроблених офіційних документів у незаконний спосіб, шляхом збільшення розміру щомісячної орендної плати на 865 гривень, заволоділа грошовими коштами ФОП ОСОБА_7 в розмірі 49 305 гривень, які були переказані на розрахункові рахунки ТзОВ «Гостина».
Також, ОСОБА_4 у приміщенні власного офісу та житлової квартири по АДРЕСА_1 , на початку літа 2012 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, поставила собі за мету тривале незаконне отримання грошових коштів від фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_7 в інтересах ТзОВ «Віола», яке заснувала разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаючи, що директор ТзОВ «Віола» ОСОБА_8 буде виконувати її незаконні вказівки, в силу неповної обізнаності в законодавстві і не буде цікавитись господарськими операціями очолюваного товариства, з червня 2012 року використовувала завідомо недостовірні документи - акти прийняття робіт (надання послуг), щодо цивільно-правових зобов`язань фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_7 перед ТзОВ «Віола» за умовами договору про надання послуг № 25/06-1П від 25.06.2012 року. Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) містили недостовірні відомості і служили первинними документами господарських операцій і були підставою для щомісячного переказу грошових коштів з розрахункових рахунків фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Віола».
Згодом, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_7 , в інтересах ТзОВ «Віола», з квітня 2013 року до березня 2017 року використала завідомо підробленні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на виконання умов цивільно-правової угоди - договору про надання послуг № 01/04-1П від 01.04.2013 року. Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) були фіктивними первинними документами господарських операцій і служили підставою для щомісячного переказу грошових коштів з розрахункових рахунків фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Віола». Таким чином ОСОБА_4 за період з 12 грудня 2012 року до 21 квітня 2017 року у спосіб переказу грошових коштів з розрахункових рахунків фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Віола» заволоділа грошовими коштами на загальну суму 582 032,99 гривень, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.
Таким чином ОСОБА_4 під видом цивільно-правових відносин, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 заволоділа його грошовими коштами, способом переказу з розрахункових рахунків фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_7 на розрахункові рахунки ТзОВ «Гостина» і ТзОВ «Віола» на загальну суму 631 337,99 гривень, що є особливо великими розмірами.
Крім того, 21 листопада 2016 року ОСОБА_4 використовуючи незаконно отриманні повноваження директора ТзОВ «Гостина», діючи від імені товариства, яке очолювала протиправно, керуючись корисливими спонуканнями, з використанням компютерно-копіювальну техніки склала завідомо недостовірний документ, а саме - «додаткову угоду № 3від 21 листопада 2016 року до договору оренди майна та обладнання № 03/1-1М» від 03 січня 2012 року. В даному документі ОСОБА_4 самостійно, без обговорення та іншої сторони - фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_7 змінила розмір орендної плати за майно та обладнання. Зміни договору, передбачали встановлення розміру орендної плати у у розмірі 3800 гривень. ОСОБА_4 завідомо знаючи, що цей документ ОСОБА_7 не погоджував і не підписував засвідчила його своїм підписом від імені директора ТзОВ «Гостина» та печаткою ТзОВ «Гостина». Даний документ призвів до юридичних наслідків, а саме збільшення розміру орендної плати фізичної особи підприємця ОСОБА_7 перед ТзОВ «Гостина».
Також, ОСОБА_4 знаючи, що відповідно до ст.32 Господарського кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів. Незважаючи на це, 11 жовтня 2018 року вона діючи з корисливих мотивів від імені ТзОВ «Гостина», використовуючи при цьому незаконно отриманні повноваження директора цього товариства, подала до господарського суду Львівської області за адресою м.Львів, вулиця Личаківська, 128, позовну заяву про розірвання договору оренди та сплати орендної плати з фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_7 , якого залучила як відповідача. ОСОБА_4 завідомо знала про недостовірність офіційного документа «додаткової угоди № 3 до договору оренди майна та обладнання № 03/1-1M від 03 січня 2012 р.» від 21 листопада 2016 року і усвідомлювала, що цей недостовірний документ у господарському суді Львівської області відповідно до ст.32 Господарського кодексу України може послужити письмовим доказом. ОСОБА_4 бажаючи отримання грошових коштів від ФОП ОСОБА_7 у незаконний спосіб, шляхом введення в оману суддів господарського суду Львівської області, подала у копії «додаткової угоди № 3 до договору оренди майна та обладнання № 03/1-1M від 03 січня 2012 р.» від 21 листопада 2016 року, укладеного між ТзОВ «Гостина» та ФОП ОСОБА_7 від 21 листопада 2016 року, засвідчивши достовірність оригіналу цього документа своїм підписом та печаткою ТзОВ «Гостина». Позовна заява ОСОБА_4 , як директора ТзОВ «Гостина» про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати із додатками призвела до юридичних наслідків - відкриття господарським судом Львівської області 16 жовтня 2018 року господарської справи № 914/1914/18 та розгляду в судовому засідання Львівського господарського суду як письмового доказу «додаткової угоди № 3 до договору оренди майна та обладнання № 03/1-1M від 03 січня 2012 р.» від 21 листопада 2016 року.

16 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4, 191 ч.1, 190 ч.4, 28 ч.2, 366 ч.1, 384 ч.2 КК України.

Слідчий просить врахувати, що згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину та правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Вказує, що у власності ОСОБА_4 перебуває житлова квартира за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 75,9 кв. м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) та зареєстрований автомобіль марки «SКODA SUPERB» номерний знак НОМЕР_2 .

Слідяий вказує, що протиправними діями підозрюваної ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди у розмірі 659 837, 99 гривень та їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, за якою передбачено покарання у вигляді конфіскації майна і виходячи з цього, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та можливої конфіскації майна за вироком суду є необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 шляхом заборони їх відчуження.

Слідчий подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, тому слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання за його відсутності, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України.

З врахуванням того, що на даному етапі досудового розслідування існують ризики, що власником майна можуть бути здійснені дії, які призведуть до псування, перетворення, втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому розгляд клопотання відповідно до ч.2 ст.172 КПК України проведено без виклику у судове засідання підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003091 від 13 листопада 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4, 191 ч.1, 190 ч.4, 28 ч.2, 366 ч.1, 384 ч.2 КК України.

16 квітня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Джезказган, Казахстан, українці, громадянці України, жительці АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4, 191 ч.1, 190 ч.4, 28 ч.2, 366 ч.1, 384 ч.2 КК України.

З інформаційної довідки № 241797196 встановлено, що у власності громадянки ОСОБА_4 перебуває житлова квартира за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 75,9 кв. м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

З інформаційної довідки з територіального сервісного центру МВС України № 4643 встановлено, що згідно електронних даних АІПС «ДАІ 2000» та ЄДРТЗ МВС України за громадянкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_3 станом на 27.04.2021 року зареєстрований автомобіль марки «SКODA SUPERB» номерний знак НОМЕР_2 .

Серед іншого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України, санкція якої передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчий суддя при вирішення клопотання враховує те, що кримінальним правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду у особливо великих розмірах, а також те, що ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а тому з метою забезпечення відшкодування шкоди та можливої конфіскації майна за вироком суду є правові підстави для задоволення клопотання відповідає, що буде відповідати обставинам справи та завданням кримінального провадження.

При цьому арешт цього майна не матиме наслідком обмеження у праві користування квартирою чи транспортним засобом і накладення арешту на це майно відповідає вимогам розумності та співмірності.

Враховуючи існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочинів ОСОБА_4 , враховуючи правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, розумність та співмірність обмеження прав власності слідчий суддя вважає, що необхідно накласти арешт на зазначене майно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлову квартиру за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 75,9 кв. м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) та транспортний засіб - автомобіль марки «SКODA SUPERB» номерний знак НОМЕР_2 шляхом заборони його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.
Суддя ОСОБА_1