Справа № 128/3490/20
Провадження №11-кп/801/433/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Державної установи "Стрижавська виправна колонія (№81)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи "Стрижавська виправна колонія (№81)" ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 з тих підстав, що засуджений відбув 2/3 строку покарання та своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив у його задоволенні, не вбачаючи того, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що хоча до нього застосовувалось стягнення, однак, згодом воно було погашено, він має сім заохочень, крім того зазначає, що від роботи не ухиляється, заяви про відмову від праці в матеріалах справи немає, а посилання суду на те, що він неодноразово судимий не може бути підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в її задоволенні.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 14 листопада 2017 року.
Згідно вироку суду позову не має, виконавчі листи в установу не надходили.
За час відбування покарання характеризується позитивно, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, має сім заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи, дотримання правил трудового розпорядку та безпеки праці, однак три рази на нього накладались дисциплінарні стягнення у виді попередження за відсутність на ранковій поіменній перевірці, догани за порушення розпорядку дня та суворої догани за нетактовну поведінку до представників адміністрації, які погашені у встановленому законом порядку.

ОСОБА_7 згідно медичної довідки установи має задовільний стан здоров`я, однак згідно довідки №108 від 23.11.2020 ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на оплачуваних роботах не працевлаштований за власним бажанням, тому йому заробітна плата установою не нараховувалась. Будь-які докази про неможливість засудженим ОСОБА_7 працювати в установі за станом здоров`я відсутні.

На профілактичному обліку в установі перебуває як «засуджений, що схильний до членоушкодження».

ОСОБА_7 підлягав застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками по відбуттю 1/3 частини строку покарання 14.05.2019, однак 22.05.2019 комісією установи відмовлено, як особі, що не стає на шлях виправлення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, що свідчить про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Державної установи "Стрижавська виправна колонія (№81)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , - без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4