Справа № 523/5567/17
Номер провадження:1-кп/521/183/21
УХВАЛА
09 серпня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судом присяжних кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000640 від 19.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , з посиланням на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на її переконання, не зменшились та не відпали.

Захисник вказав, що прокурором не доведені ризики та вважав за можливе змінити запобіжний захід обвинуваченому на більш м`який, не пов`язаний з утриманням під вартою.

Обвинувачений підтримав доводи захисника.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення заявленого клопотання та продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, за наступних підстав.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.07.2021 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 05.09.2021 року. Однак, закінчити судовий розгляд кримінального провадження в зазначений строк не надається можливим з об`єктивних причин.

Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи подальше утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з наступного.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення обвинуваченого під вартою, слід оцінювати обставини в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічному позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даному етапі судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Обсяг обвинувачення ОСОБА_5 у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставин, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, судом на даному етапі судового розгляду не встановлено.

В судовому засіданні прокурором доведений ризик можливості обвинуваченого переховуватись від суду .

Проте, такий ризик як можливість незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні відпав, оскільки судом вже допитані всі свідки обвинувачення, забезпечені прокурором.

Крім того, суд бере до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають йому утримуватись під вартою, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, громадянство іншої держави.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та обмеження його прав не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, а також п.20-5 розділу XI Перехідних положень до КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 60-ти днів, а саме до 07.10.2021 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Головуючий суддя: ОСОБА_1