Ухвала
Іменем України
26 квітня 2021 року

м. Київ
справа №686/9247/15-к

провадження № 51-2040 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року щодо нього,
встановив:
За вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна за виключенням житла.

Заявлені цивільні позови задоволено частково.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги засуджений фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанції, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Також засуджений, посилаючись на недопустимість доказів, не конкретизує які докази мали вплив на незаконність судових рішень, і які саме докази він вважає недопустимими.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3