Провадження № 1-кс/761/9406/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007461 від 09.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.146, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0007461 від 09.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.146, ч.1 ст.185 КК України, а саме: на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок (РНМ 80226), що за адресою АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (РНМ 3709804); квартира 15-А по АДРЕСА_3 (РНМ 44003).

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно вказав, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0007461 від 09.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.146, ч.1 ст.185 КК України.
31.03.2021 о 12 год. 30 хв., на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою АДРЕСА_4 ) було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та доставлено до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

01.04.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб вчинене у великих розмірах; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб вчинене повторно в особливо великих розмірах; у незаконному позбавленні волі з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, здійснюване протягом тривалого часу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 146 КК України.

02.04.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30.05.2021 року включно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У випадку, передбаченому частиною 5 цієї статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція частини 4 статті 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У даному випадку, метою застосування арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Так, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності належить наступне майно: житловий будинок (РНМ 80226), що за адресою АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (РНМ 3709804); квартира 15-А по АДРЕСА_5 ).

Таким чином, з підстав викладених вище, із метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч.4 счт.190 КК України, орган досудового розслідування разом із процесуальним керівником вважають за потрібне накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок (РНМ 80226), що за адресою АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (РНМ 3709804); квартира АДРЕСА_6 (РНМ 44003).

Незастосування в ході досудового розслідування накладання арешту на вищевказане майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 може призвести до його подальшого відчуження або зміни, із метою уникнення від покарання у вигляді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.4 ст.190 КК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Перевіривши доводи клопотання, додані матеріали на підтвердження підстав для накладення арешту, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту майна те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.

З метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з наданих матеріалів клопотання 01.04.2021 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб вчинене у великих розмірах; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб вчинене повторно в особливо великих розмірах; у незаконному позбавленні волі з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, здійснюване протягом тривалого часу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 146 КК України.

Враховуючи, що санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно.

Слідчий надав дані, якими підтверджується право власності на зазначене майно.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме:

-житловий будинок (РНМ 80226), що за адресою АДРЕСА_1 ;

-квартира 4 по АДРЕСА_7 (РНМ 3709804);

-квартира АДРЕСА_6 (РНМ 44003).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1