Справа № 479/639/21
Провадження № 1-кп/474/74/21
УХВАЛА
Іменем України

19.08.21року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законної представниці потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луканівка Кривоозерського району Миколаївської області, гр. України, українця, непрацюючого, який має вищу освіту, раніше несудимого, місце реєстрації проживання та фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

по кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

13.08.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області від Миколаївського апеляційного суду в порядку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілою від кримінального правопорушення є малолітня ОСОБА_4 , законною представницею малолітньої потерпілої є ОСОБА_5 .

19.08.2021р. в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.ст. 44, 46 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілою та повністю відшкодував останній шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав письмову заяву, в якій висловив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законна представниця ОСОБА_5 подали письмову заяву про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.ст. 44, 46 КК України. У вказаній заяві потерпіла зазначила про своє примирення з обвинуваченим, та що їй повністю відшкодовано шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав, що клопотання є законним та обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. Крім того просив вирішити долю речових

доказів та стягнути з обвинувачено ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 6 341 грн. 66 коп., посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законна представниця ОСОБА_5 підтримали свою заяву та клопотання захисника ОСОБА_7 та просили задовольнити останнє.

Заслухав думку учасників судового розгляду, проаналізував підстави з яких заявлене клопотання і доводи зазначенні в останньому, суд приходить до наступного висновку.

З обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, суб`єктивна сторона якого визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною. Під час досудового розслідування не встановлено обставин які б свідчили, що кримінальне правопорушення вчинено в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно довідки про судимість № 38-07052021/48204 ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінально відповідальності.

До клопотання також додано письмову згоду ОСОБА_6 від 19.08.2021р. про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженню, внесеному 09.10.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270.

З пояснень потерпілої ОСОБА_4 та її законної представниці ОСОБА_5 також вбачається, що потерпіла примирилася з обвинуваченим, та не має до нього жодних претензій, оскільки останній повністю відшкодував шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 286 та ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З вищевикладеного вбачається наявність всіх умов та підстав, передбачених кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства

питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Постановою слідчого СВ Кривоозерського відділення поліції Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 14.11.2020р. автомобіль Volkswagen T5, д.н.з. НОМЕР_1 . визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно розписки останнього від 14.11.2020р.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ: автомобіль Volkswagen T5, д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає залишенню ОСОБА_6 як законному власнику.

Водночас щодо клопотання прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів слід зазначити таке.

Частиною 2 ст. 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

У постанові від 17.06.2020р. по справі № 598/1781/17, на яку посилається прокурор ОСОБА_3 як підставу для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експертів, Велика Палати Верховного Суду зробила висновок, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Невирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Отже у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду не робить жодного висновку проте, що у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з останнього підлягають стягненню процесуальні витрати, а говорить лише проте, що таке питання підлягає розгляду в порядку, визначеному КПК України.

Таким чином враховуючи приписи ч. 2 ст. 124 КПК України клопотання прокурора ОСОБА_3 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальних витрат на залучення експертів є безпідставним та необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 100, 124, 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної

відповідальності ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного 09.10.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 09.10.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: автомобіль Volkswagen T5, д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити ОСОБА_6 як законному власнику.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів в загальній сумі 6 341 (шість тисяч триста сорок одна) грн. 66 коп. - відмовити.

Процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 6 341 (шість тисяч триста сорок одна) грн. 66 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1