Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/806/21
Номер провадження: 1-кп/511/132/21
28.07.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
судді доповідача - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання прокурора про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000042 від 04.02.2021 року.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29.04.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів до 27 червня 2021 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час не відпали, просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відпустити його додому під домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим, оскільки ризики є не підтвердженими, кваліфікація є невірною. Вважав недоцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, зважаючи на те, що прокурором не доведені вказані ризики, оскільки обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на його утриманні є батько ОСОБА_7 інвалід Ш групи.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Тому суд, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так суд вважає, що продовжує існувати вагомий ризик ймовірність ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень, оскільки дії, що ставляться ОСОБА_4 у провину носять суспільно- небезпечний характер, а санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу так як обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків (не одружений, утриманців не має, не працює).

Також, на думку суду, існує ризик, передбачений п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що дійсно з огляду на початкову стадію процесу обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки останні мешкають в одному населеному пункті з обвинуваченим, а також в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню.
Суд вважає, що дані ризики є триваючими і вони не відпали на час продовження запобіжного заходу обвинуваченому на час розгляду справи у суді.
Обрати відносно ОСОБА_4 інші більш м`які запобіжні заходи не можливо, так як необхідних умов їх обрання на час розгляду клопотання прокурора не має, і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, зазначеним вище.
При цьому, суд вважає, що доводи захисту щодо можливості обрання відносно обвинуваченого цілодобового домашнього арешту по вказаному кримінальному провадженню є неспроможними та нічим не підтвердженими, оскільки таких умов судом не встановлено, так як обвинувачений за матеріалами провадження за місцем реєстрації проживає самостійно, не працює та офіційного джерела доходів не має, також у нього відсутня родина, що при застосуванні цілодобового домашнього арешту поставить останнього в край скрутне положення та позбавить можливості для нормального існування та неможливості самостійно себе утримувати. Окрім того, суд вважає, що відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та роботи надасть останньому можливість ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень. Наявність у обвинуваченого батька інваліда Ш групи, без сукупності всіх інших обставин, в тому числі мешкання обвинуваченого самостійно, на думку суду також не може відігравати вирішальну роль та не зменшить вищезазначені ризики.
Обрати відносно ОСОБА_4 інші більш-м`які запобіжні заходи не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Крім того, у відповідності до Розділу XI п.20-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання, тому у відповідності до Розділу XI п.20-5 Перехідних положень КПК України, вважаю за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, Розділу XI п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів до 25 вересня 2021 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала підлягає оскарженню згідно діючого законодавства до Одеського апеляційного суду.
Суддя доповідач: ОСОБА_1