Справа № 716/999/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2021 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000352 від 14.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військово-зобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14.12.2019 біля 01:00 год., приїхавши на власному автомобілі «Міцубісі Л-200», чорного кольору, до цілодобового магазину «Крокус», який розташований неподалік перехрестя вул. Галицького та Незалежності в м. Заставна Заставнівського району Чернівецької області, в ході виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , жителем м. Заставна, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, застосував до останнього фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні двох ударів, а саме: одного удару кулаком правої руки по обличчю та одного удару правою ногою по обличчю.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді синців: навколо лівого ока, в ділянці спинки носу, у вилицевій ділянці справа; незначне травматичне ушкодження емалі 3-го зуба на нижній щелепі зліва; струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження які згідно висновку експерта № 228-Е від 20.12.2019, можуть відповідати терміну на 14.12.2019 і відносяться: синці, травматичний дефект емалі 3-го зуба на нижній щелепі зліва до легких тілесних ушкоджень; струс головного мозку до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та пояснив суду, що 14.12.2019 біля 01 години ночі він приїхав за сигаретами на своєму автомобілі марки «Міцубісі Л200» до цілодобового магазину «Крокус», що знаходиться в м.Заставна. Перед тим, як припаркуватися він, сидячи в салоні автомобіля, через відчинене вікно поспілкувався із своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в той час стояли біля його автомобіля. В подальшому він заїхав на стоянку, припаркував боком автомобіль, в цей час до його автомобіля з лівої сторони підбіг ОСОБА_5 , який без будь яких пояснень почав наносити йому лівою рукою удари в обличчя, а правою рукою тримав дверну ручку, перешкоджаючи йому вийти із автомобіля. Не розуміючи, що сталося, він вийшов із автомобіля. Проте ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари руками в обличчя. Рухаючись навколо автомобіля, між ними почалася штовханина, під час якої ОСОБА_5 розірвав на ньому одяг та золотий ланцюжок. Знаходячись з другого боку автомобіля, він відштовхнув від себе ОСОБА_5 та з помсти наніс йому один удар кулаком правої руки по обличчю, від якого той впав на землю, а він одразу наніс ОСОБА_5 ще один удар правою ногою по обличчю. Також обвинувачений суду пояснив, що на той час він з потерпілим не був знайомим. Коли він приїхав до магазина «Крокус» на ОСОБА_5 він не здійснював наїзду своїм автомобілем, тому приводу з`ясовувати з ним стосунки у потерпілого не було. Всього ОСОБА_5 наніс йому 5-6 ударів, від яких у нього було розбито ніс на посічена брова, але він одразу не звернувся по медичну допомогу та до поліції, оскільки в подальшому, вони в присутності брата потерпілого ОСОБА_9 домовилися, що конфлікт вичерпано та вони не будуть звертатися до правоохоронних органів.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання про те, що 14.12.2019 після 01 години ночі він із своїм товаришем ОСОБА_7 перебували в м.Заставна неподалік магазину «Крокус», який знаходиться на перехресті доріг. Вони рухалися в напрямку свого автомобіля, який був припаркований біля торгового комплексу. Коли вони перебували на пішохідному переході, до них на малій швидкості під`їхав автомобіль чорного кольору марки «Міцубісі», який поступово здійснив наїзд на ОСОБА_10 , а він зробив крок назад. Після чого автомобіль продовжував рух та зупинився на стоянці, а він одразу підійшов до водія та зробив йому зауваження з цього приводу. Він не вчиняв ніяких дій по відношенню до водія ОСОБА_4 , але той почав агресивно реагувати. Він обернувся та пішов від машини. Коли він був повернутий спиною до ОСОБА_4 , той із заді потягнув його за куртку, в результаті чого виникла сутичка із сіпаниною яку розборонили присутні хлопці. В подальшому ОСОБА_4 стояв збоку та під час його розмови з ОСОБА_11 , наніс йому несподівано з правого боку удар кулаком в око, від якого він впав на землю обличчям до верху. Він хотів піднятися, але отримав удар ногою в обличчя, від якого втратив свідомість. В подальшому приїхав його брат ОСОБА_9 , який відвіз його додому. Також потерпілий повідомив, що ініціатором даного конфлікту був ОСОБА_4 , який демонстративно порушуючи правила дорожнього руху, намагався здійснити на нього наїзд, а потім з хуліганських мотивів безпричинно наніс йому тілесні ушкодження.

Також обставини даного кримінального провадження підтверджено показаннями, допитаних в судовому засіданні свідків.

Так, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він знайомий із потерпілим та овинуваченим.14.12.2019 після 01 години ночі він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 після святкування іменин ОСОБА_14 перебували біля цілодобового магазину «Крокус», пили пиво. В цей час до пішохідного переходу під`їхав чорний автомобіль марки «Міцубісі», за кермом якого перебував ОСОБА_4 . Він та ОСОБА_13 підійшли до автомобіля та почали розмовляти через відкрите вікно із ОСОБА_4 , який із не виходив із автомобіля. Після чого до дверей водія підійшов ОСОБА_5 , який під час розмови із ОСОБА_4 почав наносити йому удари лівою рукою. ОСОБА_4 намагався вийти із автомобіля, але ОСОБА_5 перешкоджав йому відкрити двері. Після того як ОСОБА_4 все ж таки вийшов із машини, посунувши дверкою ОСОБА_5 , між ними виникла бійка, під час якої вони наносили удари один одному. Від удару ОСОБА_4 кулаком в голову ОСОБА_5 опинився на землі, а ОСОБА_4 наніс йому ще один удар ногою в обличчя. Оскільки ОСОБА_5 втратив свідомість, вони з хлопцями віднесли його до машини та зателефонували брату потерпілого ОСОБА_9 , який забрав ОСОБА_15 додому. Свідок також повідомив, що ініціатором конфлікту був ОСОБА_5 , який першим наніс удари ОСОБА_4 , коли той перебував в своєму автомобілі.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що 14.12.2019 після 01 години ночі перебував в своєму мікроавтобусі «Опель» біля цілодобового магазину неподалік автомобільної стоянки на перехресті вулиць Незалежності та Галицького в м.Заставна. В цей час на власному автомобілі марки «Міцубісі» чорного кольору з правого боку від пішохідного переходу приїхав його знайомий ОСОБА_4 та зупинив автомобіль паралельно автомобільній стоянці зі сторони проїжджої частини. Сидячі в своєму автомобілі він чітко бачив, як ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , перебуваючи біля автомобіля ОСОБА_4 розмовляли із останнім. Також він бачив, як ОСОБА_5 підійшов зі сторони магазину до автомобіля ОСОБА_4 та через незачинене вікно водійських дверей почав наносити удари рукою в обличчя останнього. Коли він вийшов із салону свого автомобіля та підійшов до них, щоб припинити конфлікт побачив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вже біля автомобіля наносили удари один одному. Від удару ОСОБА_4 ОСОБА_5 впав на землю. Він допомагав ОСОБА_5 піднятися із землі, а ОСОБА_12 відливав останнього водою. В подальшому на місце події приїхав брат потерпілого.

На запитання представника потерпілого ОСОБА_16 повідомив, що не бачив, що би ОСОБА_4 наїжджав своїм автомобілем на ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що являється рідним братом потерпілого ОСОБА_5 . В ніч 14.12.2019 він не був свідком подій, що відбувалися біля магазину «Крокус» з його братом. Біля 02 години ночі йому зателефонував ОСОБА_19 , який повідомив, що його брата біля перехрестя в м.Заставна хтось вдарив, в результаті чого він втратив свідомість . Коли він приїхав до торговельного комплексу, біля якого розташоване перехрестя, то побачив, що в автомобілі ОСОБА_20 знаходився його брат, якому надавали допомогу. Брат йому повідомив, що ОСОБА_4 на пішохідному переході намагався перешкоджати його руху, на що він зробив ОСОБА_4 зауваження, а той його побив. Зазначені обставини також підтвердили ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 . У брата на обличчі були сліди тілесних ушкоджень, однак він не захотів звертатися за медичною допомогою, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння.

Крім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у пред`явленому обвинуваченні, крім показань потерпілого, свідків, також доводиться документами, зібраними під час досудового розслідування, що містяться в матеріалах кримінального провадження та дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

-витягом з ЄРДР кримінального провадження за №0000352 від 14.12.2019 за ч.2 ст.125 КК України на підставі заяви потерпілого ОСОБА_5 (а.с.1);

-протоколом від 14.12.2019 про прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінального правопорушення за фактом нанесення малознайомою особою тілесних ушкоджень ( а.с. 10-11);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 13.01.2019 та відеозаписом до нього на DVD диску, відповідно до якого останній, в присутності понятих на манекені продемонстрував механізм нанесення йому ОСОБА_4 ударів правою рукою в обличчя, від якого він впав, а потім ногою в обличчя (а.с.19-21);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 17.02.2020 та відеозаписом до нього на DVD диску, який проведений в присутності понятих, під час якого свідок, вказав механізм та локалізацію нанесення ОСОБА_5 ударів руками ОСОБА_4 , коли той перебував у своєму автомобілі (а.с. 45-48);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 16.02.2020 та відеозаписом до нього на DVD диску, який проведений в присутності понятих, під час якого свідок, вказав механізм та локалізацію нанесення ОСОБА_5 ударів руками ОСОБА_4 , коли той перебував у своєму автомобілі, а в подальшому на манекені продемонстрував механізм і локалізацію нанесення удару ОСОБА_4 кулаком в обличчя ОСОБА_5 , а після його падіння, нанесення удару ногою в обличчя потерпілого (а.с. 51-55);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 13.06.2020 та відеозаписом до нього на DVD диску, під час якого останній визнав себе винним в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та продемонстрував, як ОСОБА_5 , перебуваючи біля його автомобіля наніс йому через відчинене вікно автомобіля декілька ударів лівою рукою в обличчя, а в подальшому вийшовши із автомобіля коли ОСОБА_5 черговий раз намагався його вдарити, штовхнув останнього та наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя, а коли той впав наніс удар ОСОБА_5 правою ногою (а.с.75-78);

- висновком експерта №228-Е від 17.12.2019 - 20.12.2019, відповідно до якого у гр.-на ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців: навколо лівого ока, в ділянці спинку носу, в вилецевій ділянці справа ; незначне травматичне ушкодження емалі 3-го зуба на нижній щелепі зліва; струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів цілком можливо при обставинах, на які вказував ОСОБА_5 внаслідок нанесення йому двох ударів кулаком і взутою ногою сторонньої особи в обличчя, можуть відповідати терміну на 14.12.2019 і відносяться: синці, травматичний дефект емалі 3-го зуба на нижній щелепі зліва до легких тілесних ушкоджень; струс головного мозку до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я (а.с.28-29).

Вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , в спростування доводів представника потерпілого, який вважає, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення з хуліганських мотивів, суд враховує роз`яснення, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про практику у справах про хуліганство». Зокрема, що при відокремленні інших злочинів від хуліганства необхідно враховувати спрямованість умислу, мотиви, цілі винного та обставини учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа продовжний час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Як вбачається із обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення органом досудового розслідування та судом не встановлено факту грубого порушення останнім громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Як встановлено з показань обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , обстановка, за якої розгорталася подія свідчила про те, що на час злочинного посягання ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 вже перебували в особистих неприязних стосунках. Поштовхом до заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 була протиправна поведінка самого потерпілого. Так в своїх показаннях суду обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він наніс удари ОСОБА_5 , спричинивши тілесні ушкодження через особисту неприязнь до нього, яка виникла після умисного завдання йому ударів ОСОБА_5 . Зі змісту таких кримінально караних дій ОСОБА_4 вбачається бажання завдання шкоди саме здоров`ю потерпілого у зв`язку з особистими неприязними стосунками.

Згідно висновку експерта №228-Е від 17.12.2019-20.12.2019 тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень , що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними і допустимими доказами доводи потерпілого ОСОБА_5 про порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху та здійснення на нього наїзду своїм автомобілем з хуліганських мотивів.

Також суд критично ставиться до доводів представника потерпілого щодо визнання недопустими доказами протоколів слідчих експериментів, проведених із ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 у зв`язку з тим, що такі проводилися не на місці події, без використання транспортного засобу ОСОБА_4 , що унеможливлює відтворення справжніх обставин події щодо побиття ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_4 , в той час коли той знаходився у своєму автомобілі. Суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки встановлення механізму і локалізації тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_4 не є предметом доказування у даному кримінальному провадженні, а доведеність ступеню тяжкості насильницьких дій не впливає на кваліфікацію протиправних дій обвинуваченого по відношенню до потерпілого.

З цих же підстав суд не приймає до уваги досліджений в судовому засіданні висновок експерта №1211 екс від 23.12.2019, яким при проведенні експертизи громадянина ОСОБА_4 не виявлено будь яких зовнішніх тілесних ушкоджень.

Отже, аналізуючи та оцінюючи всі зібрані у кримінальному провадженню докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена. Його дії правильно кваліфіковано за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10. 2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, що на дату ухвалення вироку належить до кримінального проступку, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, по місцю проживання характеризується позитивно, працевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває. У лікаря нарколога перебуває на обліку з 2004 року з діагнозом: Синдром залежності внаслідок вживання алкоголю.

З урахуванням вищевикладеного та обставин справи, неправильну поведінку самого потерпілого, стану здоров`я та матеріального стану обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в межах розміру, передбаченому санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, наслідкам, що настали, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 127-128, 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 (восьмидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1