Справа № 175/259/20
Провадження № 1-кп/175/14/20
Ухвала

Іменем України

18 травня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001040 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви через хворобу одного із членів колегії суддів, прокурор заявила письмове клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 днів. Клопотання, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах Letellier v. France, § 35, Tiron v. Romania, § 37, Smirnova v. Russia, § 59, Piruzyan v. Armenia, § 94, Panchenko v. Russia) обґрунтовує наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, міри покарання, що може бути йому призначена у разі доведення винуватості за вчинення ним особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, усвідомлення ОСОБА_8 цієї обставини, є підстави вважати про існування ризику можливого переховування від суду. Фактичні обставини, якими суд раніше обґрунтовував існування такого ризику, своєї актуальності не втратили.
Вирішуючи це клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 405 від 21.04.2021 року) на території України встановлений та продовжений карантин до 30.06.2021 року.
У пункті 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України встановлені особливості контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження у період дії карантину.
Так, відповідно до абзацу 5 цього пункту у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально…
Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснюється судом колегіально.
Встановлено, що у зв`язку із хворобою одного судді зі складу колегії, неможливо у судовому засіданні 18.05.2021 року розглянути колегією суддів клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, а тому це клопотання прокурора розглядається головуючим суддею.
Захисник заперечував проти клопотання та просив змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на альтернативний, зокрема домашній арешт, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора, а обвинувачений - клопотання захисника.

Обсудивши заявлені клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом частини 3 цієї статті… до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про… продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона… обвинувачується; вік та стан здоров`я… обвинуваченого; репутацію…

обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_9 обрано та неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз строком до 04.06.2021 року.
З урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють призначити наступне судове засідання до спливу цього строку, і беручи до уваги, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про який зазначено у клопотанні прокурора та попередніх ухвалах суду, продовжує існувати та є реальним, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим.

Оцінюючи цей ризик і обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_9 умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який віднесений ст.12 КК України до категорії особливо тяжких, та має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, а також позицію ЄСПЛ, викладену у п.35 рішення у справі «Летельє проти Франції», з якої слідує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд вважає не можливим застосування до обвинуваченого альтернативних (інших) видів запобіжних заходів, які, на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Також при ухвалені судового рішення суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілойков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З вказаних підстав не підлягає задоволенню клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на альтернативний, а наведені доводи на його обґрунтування, не свідчать про зменшення ризику, на який послався прокурор у клопотанні, та не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд

ухвалив:

У судовому провадженні оголосити перерву до 14.00 години 08.06.2021 року. Резервним днем судового засідання визначити 10.06.2021 року о 14.00 годині.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком до 04 червня 2021 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 11 липня 2021 року.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на альтернативний залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд.

Головуючий ОСОБА_1