Єдиний унікальний № 946/7427/20
Провадження № 1-кп/946/83/21
УХВАЛА

17 лютого 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представник потерпілого ОСОБА_13 ,

провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000812, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградне Болградського району Одеської області, громадянина України, освіта середньо - спеціальна, який не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.345 КК України,-
та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, освіта середня, який не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Потерпілий цивільний позивач ОСОБА_9 надав заяву про забезпечення його позову до обвинувачених. Просить накласти арешт на 4 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належать обвинуваченому ОСОБА_6 та на все рухоме та нерухоме майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 . В судовому засіданні представник потерпілого цивільного позивача підтримав заяву.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив вирішення питання про забезпечення позову на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти заяви про забезпечення позову, вважають, що на даний час немає підстав для арешту майна обвинувачених.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна зокрема є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) . У такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Постановою №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яку суд застосовує на підставі ч.5 ст.128 КПК України, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Пунктами 3,4 вказаної постанови визначено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином для прийняття рішення щодо арешту майна ОСОБА_6 необхідно надати докази відповідності вартості цього майна позовним вимогам. Але заявник не надав доказів вартості майна відповідача обвинуваченого ОСОБА_6 для визначення відповідності її сумі позову. Крім того, відомості про майно відповідача обвинуваченого ОСОБА_5 взагалі не наведені.
Тому вказані обставини є такими, що зумовлюють відмову у задоволенні заявленого клопотання.
Керуючись ст. ст.128,170, 370 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_9 про забезпечення позову до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію наявної ухвали вручити учасникам провадження.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1