пр. № 1-м/759/31/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща,

який розшукується компетентними органами Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §3 ст. 258, §1, 5 ст. 299, §2 ст. 284 Кримінального кодексу Республіки Польща.

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , затриманого ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), перекладача ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща.

Відповідно до клопотання прокурора, громадянина Республіки Польща ОСОБА_4 ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано 25.05.2021 о 12 год. 47 хв. в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України співробітниками Департаменту карного розшуку Національної поліції України та Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, а працівниками Святошинського УП ГУ НП в м. Києві складено протокол про його затримання (фактичний час затримання 25.05.2021 о 12 год. 47 хв., місце затримання на автозаправній станції «WOG», яка знаходиться за адресою: вул. Академіка Туполєва, 23, в м. Києві, який згідно обліків Генерального секретаріату Інтерполу перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Польща.

При цьому, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) пред`явив українське посвідчення водія, видане ТСЦ 8047 від 08.06.2019 КВЕ 160832 категорії А1, А, В, на ім`я ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ).

Ініціатором розшуку громадянина Лукаша ОСОБА_13 ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 є компетентні органи Республіки Польща.

Підставою затримання є постанова про тимчасове тримання під вартою у досудовому розслідуванні від 17.01.2008 районного суду у м. Ченстохова ІІІ Судова Палата з розгляду кримінальних справ, постанова районного суду у м. Ченстохова ІІІ Судова Палата з розгляду кримінальних справ від 30.04.2012 про застосування запобіжного заходу у виді тимчасового тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) розшукується компетентними органами Республіки Польща, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §3 ст. 258 (злочин проти майна, господарського обороту, достовірності документів та вчинення кримінальних злочинів у фіскальній сфері), §1, 5 ст. 299 (платежі за операції купівлі та продажу рідкого палива, виробленого в спосіб, що порушує положення про акцизний податок, з метою зменшення надходження належних податків до державної скарбниці Республіки Польща), §2 ст. 284 (привласнення автомобіля) Кримінального кодексу Республіки Польща.

Згідно клопотання прокурора, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ), не сплив.

Розділ 9 КПК України визначає у відповідності зі світовою практикою й вимогами міжнародних договорів про права людини процедуру екстрадиції осіб, розшукуваних іноземними державами у зв`язку зі здійсненням злочинів на їхній території й установленням на території України, а також передбачає порядок захисту прав таких осіб.

Аналогічні вимоги передбачено Конвенцією про правову допомогу й правові відносиниу цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінська конвенція).

У зв`язку з чим, прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) терміном на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Польща.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала своє клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на порушення вимог КПК України та Європейської конвенції про видачу правопорушників. Зазначив, що особу затриманого не встановлено, доказів того, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) є ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 ) прокурором не надано. Крім того, просив у разі задоволення клопотання прокурора, визначити його підзахисному розмір застави.

Адвокат ОСОБА_9 при розгляді клопотання, заперечував щодо його задоволення. Зважаючи на наявність у ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ) міцних соціальних зв`язків, зокрема цивільної дружини та малолітньої доньки, просив застосувати до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Крім того, захисники у судовому засіданні вказали на не належні умови утримання їх підзахисного, зокрема, відсутність умов для відпочинку та харчування. Крім того, вказали, що до їх підзахисного застосовувався психологічний тиск. У звязку із чим просили надати доручення в порядку статті 206 КПК України на проведення перевірки щодо застосування до ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ) психологічного тиску та не забезпечення належних умов утримання.

Затриманий ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) підтримав своїх захисників.

З метою характеристики ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) в судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_15 , яка показала, що є цивільною дружиною ОСОБА_4 ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ), та у них є спільна донька, 2017 року народження. Де народився її чоловік вона не знає, однак вони разом неодноразово виїжджали за кордон і їх ніхто не зупиняв. Востаннє вони були за кордоном влітку 2019 року.

На підтвердження слів цивільної дружини слідчому судді надано фотоматеріали та копії закордонного паспорта.

Прокурор заперечувала щодо заявлених клопотань захисників.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання прокурора, допитавши ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) свідка, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав. У зв`язку з чим у задоволенні клопотань захисників про визначення застави, а також обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи, щодо якої застосовується тимчасовий арешт, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування тимчасового арешту, не встановлено.

Відповідно до ст. 561 КПК України на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені КПК України або міжнародним договором.

Відповідно до ст. 562 КПК України існують процесуальні дії, які потребують спеціального дозволу.

Згідно з ч. 1 ст. 562 КПК України якщо для виконання запиту компетентного органу іноземної держави необхідно провести процесуальну дію, виконання якої в Україні можливе лише з дозволу прокурора або суду, така дія здійснюється лише за умови отримання відповідного дозволу в порядку, передбаченому КПК України, навіть якщо законодавство запитуючої сторони цього не передбачає. Підставою для вирішення питання щодо надання такого дозволу є матеріали звернення компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія може запитуватися лише після надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому КПК України. При цьому належно засвідчена копія такого дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно з ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) встановлено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Польща, який розшукується компетентними органами Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених §3 ст. 258 (злочин проти майна, господарського обороту, достовірності документів та вчинення кримінальних злочинів у фіскальній сфері), §1, 5 ст. 299 (платежі за операції купівлі та продажу рідкого палива, виробленого в спосіб, що порушує положення про акцизний податок, з метою зменшення надходження належних податків до державної скарбниці Республіки Польща), §2 ст. 284 (привласнення автомобіля) Кримінального кодексу Республіки Польща.

Працівниками відділення поліції, при перевірці особи ОСОБА_16 ОСОБА_11 ( ОСОБА_6 ) та підтвердження перебування даної особи у розшуку на території Республіки Польща, відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України складений протокол затримання даної особи.

Відповідно до інформаційного листа з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 є недійсним, підлягає вилученню, анулюванню та знищенню. 26.12.2019 відомості щодо недійсного паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 внесено до обліків Єдиного державного демографічного реєстру.

Як вбачається з наданих ініціатором розшуку матеріалів ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених §3 ст. 258 (злочин проти майна, господарського обороту, достовірності документів та вчинення кримінальних злочинів у фіскальній сфері), §1, 5 ст. 299 (платежі за операції купівлі та продажу рідкого палива, виробленого в спосіб, що порушує положення про акцизний податок, з метою зменшення надходження належних податків до державної скарбниці Республіки Польща), §2 ст. 284 (привласнення автомобіля) Кримінального кодексу Республіки Польща.

Відповідно до національного законодавства України, підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, рішення у справі «W. проти Швейцарії» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

З досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) станом на момент затримання був оголошений у міжнародний розшук та йому було пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених §3 ст. 258 (злочин проти майна, господарського обороту, достовірності документів та вчинення кримінальних злочинів у фіскальній сфері), §1, 5 ст. 299 (платежі за операції купівлі та продажу рідкого палива, виробленого в спосіб, що порушує положення про акцизний податок, з метою зменшення надходження належних податків до державної скарбниці Республіки Польща), §2 ст. 284 (привласнення автомобіля) Кримінального кодексу Республіки Польща.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням даних про особу затриманого, який є громадянином іншої держави, переховувався від правоохоронних органів та органів правосуддя Республіки Польща, слідчий суддя, вважає, що клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно задовольнити на підставі Європейської конвенції про видачу від 13.12.1957 року, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст. 583 КПК України та застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком 40 (сорок) діб до надання запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Польща.

Що стосується клопотання захисників про надання доручення в порядку статті 206 КПК України на проведення перевірки щодо застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) психологічного тиску та не забезпечення належних умов утримання, то відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частиною 7 ст. 206 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Таким чином, обов`язок слідчого судді в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи, встановлений ч. 6 ст. 206 КПК України, обумовлений наявністю факту або обґрунтованої підозри вважати, що до такої особи було застосовано насильство під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Розом з тим, захисники заявляючи клопотання про проведення перевірки щодо застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) психологічного тиску та не забезпечення належних умов утримання, не посилаються на жодні докази застосування такого насильства. Крім того, ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) при розгляді клопотання підтвердив, що фізичне насильство до нього не застосовувалось.

Враховуючи наведене слідчий суддя, не вбачає підстав для задоволення клопотання захисників про проведення перевірки щодо застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) психологічного тиску та не забезпечення належних умов утримання.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 376, 584 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Польща, в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про встановлення застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

У задоволенні клопотання захисників заявленого в порядку статті 206 КПК Україн про проведення перевірки щодо застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) психологічного тиску та не забезпечення належних умов утримання відмовити.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 40 (сорок) діб і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 25.05.2021 року.

Ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту діє до 03.07.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування тимчасового арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1