справа № 156/165/21
Номер провадження: 1-кп/156/58/21
ВИРОК
Іменем України
23 липня 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Іваничі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 08.02.2021 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, учня групи №33 Державного навчального закладу «Нововолинський центр професійно-технічної освіти», не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
в с т а н о в и в:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , 06.02.2021 року близько 23 год. 30 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, таємно, умисно, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проник в гаражне приміщення ОСОБА_7 , що за адресою АДРЕСА_1 звідки незаконно заволодів мопедом марки «Дельта» моделі EX 50 QT-B № рами НОМЕР_1 синього кольору, вартістю 1913 грн., що належить ОСОБА_7 .
Вказаними вище діями, неповнолітній ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом вчиненим з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, шкодує про вчинене, усвідомив протиправність вчиненого, в майбутньому обіцяє не порушувати закон, заподіяна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі. Обіцяв стати на шлях виправлення та не допускати аналогічних дій в майбутньому.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру не має, викрадений мопед повернуто. Просить ОСОБА_4 не позбавляти волі та суворо не карати.
Заслухавши думку учасників судового провадження, які підтримали заяву потерпілого та не заперечували щодо проведення судового розгляду без його участі, суд провів розгляд справи у відповідності до положень ст.325 КПК України без участі потерпілого.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчинені інкримінованого злочину за вищевикладених обставин, повністю доведена та підтверджується, крім власних показів обвинуваченого, в яких не заперечується обставини вчиненого злочину, усією сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, за обставин, викладених у даному вироку підтверджується наступними дослідженими, оголошеними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме:
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке що готується, що подана потерпілим ОСОБА_7 ;
Протоколом огляду місця події в АДРЕСА_2 від 07.02.2021 року з планом-схемою до протоколу та фототаблицями, огляд розпочато о 16 год. 30 хв., де потерпілий ОСОБА_7 вказує на розміщення викраденого мопеду;
Протоколом огляду місця події від 07.02.2021 року, огляд почато о 17 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 з планом-схемою до протоколу та фототаблицями, згідно якого у котельні виявлено викрадений мопед;
Актом про застосування службового собаки від 07.02.2021 року;
Протоколом огляду предмету мопеду марки «Дельта» моделі EX 50 QT-B № рами LX8XCB2A17E284273 синього кольору від 08.02.2021 року з фототаблицями до нього;
Постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 08.02.2021 року визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження мопед марки «Дельта» моделі EX 50 QT-B № рами LX8XCB2A17E284273 синього кольору, який під розписку залишено на зберігання ОСОБА_7 ;
Протоколом огляду предмету від 12.02.2021 року з фототаблицями до протоколу;
Постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 12.02.2021 року визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження дзеркало заднього виду та уламок пластику чорного кольору, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №1 м.Нововолинськ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області;
Протоколом огляду місця події від 07.02.2021 року в АДРЕСА_1 за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , який розпочато о 15 год. 30 хв. з планом-схемою до протоколу та фототаблицями, під час якого виявлено слід волочіння на бруківці подвір`я;
Протоколом слідчого експерименту від 24.02.2021 року з додатком фототаблицями під час якого обвинувачений ОСОБА_4 відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення;
Висновком експерта від 18.02.2021 року згідно якого ринкова вартість мопеду марки «Дельта» моделі EX 50 QT-B станом на 06.02.2021 року дорівнює 1913 грн.
В судовому засіданні, як свідка, допитано законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка надала суду покази про те, що 06.02.2021 року її син повернувся пізно додому, між 23 та 24 год., 07.02.2021 року до них приїхала поліція, вони були вдома та її син зізнався, що викрав мопед та що він знаходиться у них в котельні і вони в присутності поліції його повернули. Вказала на те, що сина виховує одна, навчається він посередньо, на її думку є повністю матеріально забезпечений. Поганого стороннього впливу на нього вона не помічає. Вважає, що він вчинив злочин, оскільки дуже хотів мопед, однак вона сказала, що лише після повноліття.
Свідок ОСОБА_8 , працівник органу опіки та піклування Поромівської сільської ради надала суду покази про те, що виїжджала за місцем проживання ОСОБА_4 , скарг на нього зі сторони сусідів, односельчан не було, негативних характеристик теж. Умови проживання сім`ї хороші, однак ОСОБА_4 виховується без батька, часто пропускає уроки, пояснює це тим, що не хоче навчатися у цьому навчальному закладі. Під час спілкування останній на контакт не йшов, однак вважає, що він усвідомив вчинене.
Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненим з проникненням у приміщення повністю доведено, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, є тяжким злочином.
Санкція ч. 2 статті 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
У ч. 2 ст. 98 КК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року № 5 зазначено, що до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Згідно з ч. 2 ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положенням ст. 65 КК України, а також ст. 103 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не досяг 18 річного віку, і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з аналізу вимог ст.ст.485, 487 КПК України, під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, також з`ясовуються повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього, стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, а при дослідженні умов життя неповнолітнього обвинуваченого, слід врахувати склад його сім`ї, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, де навчається або працює, ставлення до навчання або роботи.
Виходячи з роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», суд повинен, також, з`ясувати вік неповнолітнього, стан здоров`я та загального розвитку, характеристику (ставлення до навчання, праці, поведінка в побуті), умови життя і виховання (дані про сім`ю, побутове оточення), обставини, що негативно впливали на його виховання, вплив дорослих підмовників, його ставлення до вчиненого діяння.
З досліджених документів про особу неповнолітнього обвинуваченого, здобутих під час досудового розслідування і приєднаних до матеріалів кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; проживає з матір`ю та бабусею,за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, успішність посередня.
Також, при призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до відома досудову доповідь, оскільки, відповідно до ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється органом пробації, як низький.
Крім цього службою у справах дітей Поромівської сільської ради підготовлено звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 виховується лише матір`ю, є фізично розвинутий та здоровий, розладів психіки та розумової відсталості немає, зроблено висновок, що неповнолітній виявляє байдужість до діяння в якому він обвинувачується, подальша його доля не цікавить, вплив з боку дорослих на поведінку дитини немає, умови проживання хороші, ОСОБА_10 замкнутий у собі, рідні немають впливу на дитину. В закладі освіти особливих інтересів ні до чого не проявляє, цікавиться транспортом, не бажає змінювати стилю свого життя. Вважають, що найбільш доцільними заходами щодо неповнолітнього з метою його перевиховання є бесіди, консультації, роз`яснювальна та профілактична робота, посилення ролі матері у вихованні сина.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальні правопорушення будучи неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем навчання, розуміє серйозність вчиненого, має бажання виправлення, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, висновок органу з питань пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо, на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Зазначений висновок суду узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ст. 75,104 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого положень ст.69 КК України зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого.
Однак суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування відносно нього ст.69 КК України.
Також при призначенні обвинуваченому покарання за ч.2 ст.289 КК України не підлягає застосуванню додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, будучи неповнолітнім, а відповідно до ч.2 ст.98 КК України, до неповнолітніх додаткове покарання у виді конфіскації не може бути застосоване.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до обвинуваченого не застосовувався та, враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, підстави для його обрання, на даному етапі, відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи слід стягнути з законного представника обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років без конфіскації майна.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь держави 980 грн. 70 коп. - за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 18.02.2021 року.
Речовий доказ: мопед марки «Дельта» моделі EX 50 QT-B № рами НОМЕР_1 синього кольору - повернути потерпілому ОСОБА_7 , як законному володільцю; дзеркало заднього виду та уламок пластику чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 м.Нововолинськ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1