Справа № 761/3261/21
Провадження № 1-кс/761/2908/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Начальника Другого відділу Голоіного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 19.01.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001316 від 22.08.2019р.,
ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на рішення Начальника Другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 19.01.2021р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001316 від 22.08.2019р.
В обґрунтування скарги заявник зазначає про те, що при встановленні фактичних обставин щодо скоєння протиправних дій відносно ОСОБА_4 слідчим ОСОБА_6 не було допитано свідків та ОСОБА_4 як потерпілого. Відповідь від 19.01.2021р. про відмову у визнанні потерпілим, не мотивована та не обґрунтована, з якої вбачається лише поверхневе з`ясування обставин справи. Слідчим чітко і детально не вказано мотивів прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просила здійснити розгляд скарги без її участі, доводи скарги підтримала, просила задовольнити.

Слідчий Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином.
У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у її відсутність.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №001316, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2019 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.

14 січня 2021 року ОСОБА_4 направив до слідчого ДБР ОСОБА_6 заяву про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого.

26 січня 2021 року на адресу ОСОБА_4 надійшов лист керівника органу досудового розслідування ОСОБА_5 від 19.01.2021 року з повідомленням про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Положенням ч.3 ст.110 КПК України встановлено, що рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Крім того, ч. 5 ст. 55 КПК України визначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Виходячи із вимог ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, ніж передбачені частиною першою, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Разом із цим, як вбачається зі змісту скарги та додатків до неї, адвокатом ОСОБА_3 оскаржується лист Начальника Другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 19.01.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001316 від 22.08.2019р., що в розумінні ч.3 ст.110 КПК України не є рішенням, а є бездіяльністю, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст.220 КПК України, та виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, здійснення якого покладається на слідчого суддю.
При цьому, слідчий суддя діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена в ст.26 КПК України, відповідно до частини 3 якої, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Начальника Другого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 19.01.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001316 від 22.08.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її постановлення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя