Справа № 481/582/21
Провадж.№ 1-в/481/70/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, із професійно технічною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого: вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.10.2008 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 07 років з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності, звільненого з місця відбування основного покарання 17.07.2015 року за відбуттям строку основного покарання, засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 02 роки, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.12.2020 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2019 року приведено у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року та вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 04 роки, залік: 02 роки 02 дні; початок строку: 05.03.2021 року; кінець строку: 03.03.2023 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

24 травня 2021 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян», шляхом заповнення електронної форми звернення, яким просить суд розглянути питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник виправного центру в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, вважає, що засуджений ОСОБА_4 тільки стає на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення від покарання, заяву підтримав.

Засуджений також не доставлений в судове засідання, від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі, просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити, так як підтримує заяву представника виправного центру.

Проаналізувавши заяву засудженого, матеріали, що долучені до неї та матеріали особової справи, заслухавши думку прокурора, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що заявник звернувся до суду в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян» шляхом заповнення на офіційному сайті суду електронної форми звернення громадян.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому. Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.
З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.12.2020 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.11.2019 року приведено у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року та постановлено ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 04 роки.

Судом встановлено, що під час утримання в СІЗО м. Миколаєва з 05.03.2020 року засуджений до праці не залучався, мав одне стягнення, заохочень не мав.
З 22.04.2020 року по 05.03.2021 року відбував покарання в ДУ «Казанківська ВК (№ 93)», де допустив три порушення встановленого порядку відбування покарання, за що отримав три стягнення.
З 05.03.2021 року відбуває покарання в ДУ «Новобузький ВЦ (103)», де був ознайомлений з його межами та вставленим порядком відбування покарання. На підприємстві працевлаштованим не був з незалежних від нього причин. Під контролем виконує разові доручення начальника відділення. Порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень та заохочень не має. Відповідно до характеристики, затвердженої 04.06.2021 року начальником ДУ «Новобузький виправний центр (№ 103)», не довів свого виправлення.
Станом на 03.03.2021 року фактично відбув 1/2 частину визначеного судом покарання та отрима право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Комісією установи відбування покарання 22 березня 2021 року ОСОБА_4 відмовлено в уомно-достроковому звільненні від відбування покарання як такому, який не довів свого виправлення, оскільки є порушником вимог режиму утримання.
Таке рішення засудженим не оскаржувалося.
Тому, суд вважає, що відомості про особу засудженого у своїй сукупності свідчать про недостатність позитивних змін у особистості засудженого і неготовність його до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки.
Відтак у задоволенні заяви ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1