н/п 1-кс/953/6391/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001008 від 22.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

29.06.2021 о 12:15 год. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке було вилучено в ході огляду місця події від 22.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаним майном.

Дозволити долучити посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 до матеріалів кримінального провадження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0001008 від 22.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор вказує, що 22.06.2021 о 03:12 год. за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 305, ОСОБА_4 надав працівникам УПП посвідчення водія з ознаками підробки (ЖЄО 19095 від 22.06.2021 року).

Так, в ході проведення дізнавачем СД ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 огляду місця події від 22.06.2021 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 305, було виявлено та вилучено у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступне майно: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 .

Згідно електронного рапорту - екіпажем 4051 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) було зупинено транспортний засіб Volkswagen Golf, д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , з явними ознаками підробки.

З пояснень водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що останній отримав посвідчення водія у Республіці Таджикістан у 2017 році. З 2019 року проживає на території України. Так, 22.06.2021 співробітники поліції зупинили транспортний засіб Volkswagen Golf, д.н.з. « НОМЕР_2 », яким він керував та повідомили, що його водійське посвідчення має ознаки підробки, після чого добровільно він добровільно видав вищезазначене посвідчення водія співробітникам поліції.

Прокурор, посилаючись на ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, просить накласти арешт на тимчасово вилучене 22.06.2021 у гр. ОСОБА_10 майно.

В судове засідання прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином. 30.06.2021 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, просив про його задоволення (а.с. 22).

Власник майна ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, викликався належним чином (а.с. 21).

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001008 від 22.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (а.с. 6).

22.06.2021 з 04:40 год. по 04:50 год. в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду місця події (а.с. 8-10).

Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 23.06.2021 (а.с. 19) та надійшло до суду 29.06.2021 о 12:15 год. (а.с. 1-5).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 22.06.2021 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику використання вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001008 від 22.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 22.06.2021 майно, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке було вилучено в ході огляду місця події від 22.06.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування вказаним майном, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання посвідчення водія, визначити Харківське районне управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1