ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6042/21
провадження № 1-кс/753/1137/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" березня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 23 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0004276, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:
25 березня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження № 0001710 від 23 жовтня 2020 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2018 року.

Скарга обґрунтована тим, 23 жовтня 2020 року слідчим необґрунтовано винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001710 від 12 травня 2018 року, оскільки досудове розслідування проведено не в повному обсязі і не встановлено всі обставини кримінального провадження, а саме не перевірені належним чином доводи, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення та не надана оцінка зазначеним доводам, постанова є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки у ній не зазначено, які данні були встановлені слідчим під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та не наведено достатніх підстав, за яких слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 25 березня 2021 року заяву було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року вказана скарга прийнята до розгляду, призначено розгляд скарги на 31 березня 2021 року.

У судовому засіданні скаржник підтримав заявлені вимоги, просив скаргу задовольнити з підстав у ній викладених, оскільки вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, матеріали кримінального провадження до суду не надали.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Листом від 24 лютого 2021 року за вих. № К-340/125/48/02-2021 копія постанови про закриття кримінального провадження направлена на адресу ОСОБА_3 та одержана скаржником 23 березня 2021 року, а отже встановлений законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Судом встановлено, що у провадженні Слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувало кримінальне провадження № 0004276, відомості про яке внесені до ЄРДР 12 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 356-2 КК України.

23 жовтня 2020 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0004276. Закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий вказав що відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та послався на положення ч. 2 ст. 17 КПК України, згідно із якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Зазначив, що обов`язок доказування, у тому числі події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.

Враховуючи викладене, слідчий дійшов висновку, що у даній події відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 356-2 КК України.

Надаючи оцінку доводам скарги про необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Як передбачено ст. 93 цього Кодексу, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та оцінивши зміст постанови від 23 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0004276, вважаю обґрунтованими доводи скарги ОСОБА_3 , оскільки оскаржувана постанова не містить достатніх мотивів, які дають підстави для висновку про закриття кримінального провадження, зокрема, не зазначено, які саме слідчі і процесуальні дії були проведені у цьому кримінальному провадженні, які докази були здобуті та з яких саме доказів встановлені обставини і зроблені висновки, зазначені у оскаржуваній постанові.

Вищевикладене свідчить про неповноту відображення обставин досудового розслідування, які є підставами для прийняття постанови, і, як наслідок, невідповідність оскаржуваної постанови вимогам кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

2. Скасувати постанову слідчого Слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 23 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0004276, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2018 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1