Вирок
Іменем України
28.05.2021 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0002322 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, проживаючого на АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 16.12.2020 року близько 18.25 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , володіючи відповідними навичками у сфері використання та розробки програмного забезпечення, діючи умисно, з метою подальшого розповсюдження, використовуючи власний персональний комп`ютер (системний блок чорного кольору із влаштованим SSD накопичувачем Kingston240Gb S/N:50026В785С01D208) створив програмне забезпечення «kpal_v3_Cracked-|PC-RET|_v2.zip|KPALV3_CR_LOCAL_V2.EXE», яке відповідно до висновку комп`ютерно-технічної експертизи, є шкідливим програмним забезпеченням (засобом), яке того ж дня розмістив у мережі Інтернет та публічно-доступному онлайн форумі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 обвинувачується у створенні з метою розповсюдження, розповсюджені шкідливого програмного забезпечення, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) та автоматизованих систем, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.361-1 КК України.

23.04.2021 року між прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості на підставі ст.468, 469, 470, 472 КПК України.
Згідно з укладеною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.361-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав укладену ним угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, і пояснив, що повністю розуміє свої права, надані йому законом, в тому числі передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання і інші заходи, які будуть застосовані відносно нього, а також наслідки невиконання даної угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлена і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом п.1 ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, визнав повністю.
Судом з`ясовано, що при укладенні угоди обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винними, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угод про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання за угодою, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст.361-1 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено право суду затвердити угоду у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
На підставі ч.9 ст.100КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертиз.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотання з цього приводу прокурором під час судового провадження заявлено не було, а відтак підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст. 314, 368-371, 373-376, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0002322, укладену 23 квітня 2021 року між прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.
Речові докази:
- Wi-Fi-антену чорного кольору із надписом на ній «ALFA»; Wi-Fi-адаптер марки «ALFA», s/n: 120536Н0013652, в картонній коробці до нього; Wi-Fi-адаптер марки «ALFA» - APA-M04, без s/n, в картонній коробці до нього; DVD-R диск у пластиковій коробці із надписом на ній «CRACKLAB DVD 2008»; флеш-накопичувач марки «Samsung-128» сірого кольору; флеш-накопичувач марки «Samsung» синього кольору, s/n:К9GAGO8UOM; флеш-накопичувач білого кольору, із маркуванням на ньому: D33311; картку для виплат «ПриватБанк», № НОМЕР_1 ; картку «EuroBonusMember», № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_6 ; дві картки «ПУМБ-банку», № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ; фрагмент паперу жовтого кольору із рукописним текстом на ньому; фрагмент паперу із надписом « ОСОБА_7 » у його верхній частині та іншим рукописним текстом на ньому; фрагмент паперу із надписом « ОСОБА_8 » у його верхній частині та іншим рукописним текстом на ньому; фрагмент паперу із надписом на ньому «Recoverysheet» та рукописним текстом на ньому; iPad-Pro кольору «Spacegrey», s/n: DNPXM6WDKDJ із чохлом чорного кольору; книгу обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість) - №150 від 28.01.2019, видану на ім`я ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «iPhoneXS», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім-картою мобільного оператора «ВФ-Україна» НОМЕР_7 в силіконовому чохлі; електронний носій марки «Ledger»- повернути ОСОБА_5 .
- системний блок чорного кольору без серійного номеру - конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1