Справа № 646/5173/21
№ провадження 1-в/646/308/2021

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2021 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора - ОСОБА_2
захисника - ОСОБА_3
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене головою спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, засудженого 19 січня 2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 січня 2014 року до 02 квітня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в:
05 серпня 2021 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене головою спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 .
Подання обґрунтовано тим, що з 27 січня 2014 року засуджений ОСОБА_5 знаходиться в місцях позбавленця волі.
Початок строку: 24 січня 2014 року, кінець строку: 15 листопада 2022 року.
Станом на 04 серпня 2021 року відбув 3/4 фактичного строку покарання 8 років 8 місяців 19 днів, невідбута частина складає 1 рік 3 місяці 11 днів.
Під час перебування в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в періоди з 27 січня 2014 року по 20 квітня 2015 року та з 03 серпня 2015 року по 12 жовтня 2015 року до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, не заохочувався, характеризувався посередньо.
В період з 20 квітня 2015 року по 03 серпня 2015 року та з 12 жовтня 2015 року по теперішній час відбуває покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За час відбування покарання вимоги режиму тримання порушував 1 раз, за що був покараний у дисциплінарному порядку, стягнення погашено у встановленому законом порядку, після проведення виховної роботи змінив свою поведінку в кращий бік. Адміністрацією установи заохочувався 16 разів. На даний час характеризується позитивно. Працевлаштований в дільниці «Ливарня» ливарником металів та сплавів з відрядною оплатою праці. До виконання поставлених на виробництві завдань ставиться позитивно, виконує їх якісно та вчасно. Сумлінно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. До робіт по благоустрою установи ставиться позитивно. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення» до їх реалізації ставиться із зацікавленістю. Бере участь у виховних та культурно - масових заходах, що проводяться в установі. Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу. Відповідно до ст.110 КВК України підтримує добрі родинні зв`язки з мамою шляхом листування, телефонних дзвінків та побачень, отримує від неї посилки та передачі. За характером стриманий, спокійний, врівноважений в колективі засуджених неконфліктний, підтримує відносини із засудженими позитивної спрямованості. Стан здоров`я задовільний. Діагноз: Здоровий. Згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року має майновий позов на загальну суму 50 000,00 грн. (моральний збиток). Станом на 07 травня 2021 року до установи виконавчі листи не надходили.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, адміністрація державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» разом із спостережною комісією в Основ`янському районі м. Харкова, клопочуть про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 на невідбутий строк як особи, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення подання.
У судове засідання представник державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» не з`явився, суду надано лист, в якому адміністрація колонії просить розглядати подання за відсутності їхнього представника.
Засудженим ОСОБА_5 разом із поданням начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» надано суду заяву щодо проведення судового засідання з питання умовно-дострокового звільнення без його участі, правом на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції останній не скористався.
Захисником засудженого - адвокатом ОСОБА_3 до суду подано заяву про розгляд подання за її відсутності, яке вона підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали особової справи на засудженого, приходить до наступного.
Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною першою статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
За п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до десяти років позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 02 квітня 2015 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 січня 2014 року до 02 квітня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 24 січня 2014 року, кінець строку відбування покарання 15 листопада 2022 року.
Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_5 , складеної начальником відділення СПС, погодженої в.о. заступника начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи та затвердженої начальником державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27 січня 2014 року.
З 27 січня 2014 року по 20 квітня 2015 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор», за час перебування характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. Вимоги режиму тримання не порушував.
В період з 20 квітня 2015 року по 03 серпня 2015 року перебував у державній установі «Диканівська виправна колонії (№ 12)». За період відбування покарання в колонії вимоги режиму тримання та розпорядку дня не порушував, адміністрацією установи не заохочувався. За час перебування характеризувався посередньо.
З 03 серпня 2015 року по 12 жовтня 2015 року перебував в Харківській установі виконання покарань (№ 27), за час перебування характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. Вимоги режиму тримання не порушував.
З 12 жовтня 2015 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія №12».
За період відбування покарання вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушив 1 раз, за що був покараний у дисциплінарному порядку, стягнення погашене у встановленому законом порядку, після проведеної виховної роботи змінив свою поведінку в кращий бік. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений адміністрацією установи 16 разів. На даний час характеризується позитивно.Сумлінно дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань. Працевлаштований в дільниці «ливарня» ливарником металів та сплавів з відрядною оплатою праці. До виконання поставлених на виробництві завдань ставиться позитивно, виконує їх якісно та вчасно. Сумлінно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься позитивно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення» до їх реалізації відноситься позитивно. Бере участь у виховних та культурно-масових заходах, що проводяться в установі, приймає участь в їх організації та проведенні. Відповідно до статті 126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з матір`ю шляхом листування, телефонних дзвінків та побачень, отримує від неї передачі. За характером стриманий, спокійний, врівноважений, при проведенні індивідуально-профілактичних та виховних бесід відвертий. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. За вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року має майновий позов на загальну суму 50 000 грн. - моральна шкода. Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений має намір сплатити позов в добровільному порядку. Стан здоров`я задовільний.
Згідно зі статтями 100 та 101 Кримінально-виконавчого кодексу України переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) можливо було після відбуття не менше 1/2 призначеного судом строку покарання, а саме - 15 листопада 2017 року. Рішенням комісії установи від 22 листопада 2017 року (протокол № 49) в застосуванні заохочувальної норми відмовлено.
Згідно вимог статті 82 Кримінального кодексу України не відбуту частину покарання можливо замінити більш м`яким покаранням після відбуття не менше 2/3 призначеного судом строку покарання, а саме не раніше - 15 липня 2019 року. Рішенням комісії установи від 24 липня 2019 року (протокол № 29) в застосуванні заохочувальної норми відмовлено.
З висновку, наданому у вказаній характеристиці, слідує, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , складеної начальником відділення СПС 29 липня 2021 року, ОСОБА_5 за період відбування покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)» має шістнадцять заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Даною довідкою підтверджено наявність у ОСОБА_5 одного стягнення за період відбування покарання в державний установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)», яке у встановленому законом порядку погашено.
Зі змісту довідки щодо працевлаштування вбачається, що засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на ливарній дільниці цеху № 3 підприємства установи за фахом ливарник металів та сплавів з відрядною формою оплати праці.
Відповідно до довідки про заробітну плату засудженого, у період з січня 2018 року по березень 2021 року останній отримував зарахування на особовий рахунок.
З довідки, виданої головним бухгалтером державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», вбачається, що згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року ОСОБА_5 має майновий позов на загальну суму 50 000 грн. (моральний збиток). Станом на 07 травня 2021 року виконавчі листи до установи не надходили.
Водночас, згідно заяви ОСОБА_7 , посвідченої 13 липня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , ОСОБА_5 повністю сплатив ОСОБА_9 50 000,00 грн. в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди, стягнутої вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року. ОСОБА_7 будь-яких претензій до ОСОБА_5 не має.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Матеріали особової справи на засудженого свідчать, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
З матеріалів особової справи на засудженого судовим розглядом встановлено, що станом на 12 серпня 2021 року ОСОБА_5 відбув вісім років вісім місяців двадцять сім днів, невідбута частина покарання складає один рік три місця три дні.
Отже, засудженим ОСОБА_5 фактично відбуто не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.
Судовим розглядом встановлено, що за час відбування покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)» засудженим ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведено своє виправлення.
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги відшкодування засудженим в повному обсязі моральної шкоди, спричиненої вчиненням особливо тяжкого злочину, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» та умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.
На підставі ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», погоджене головою спостережної комісії, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік три місяці три дні позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складений і підписаний без його проголошення 17 серпня 2021 року.

Суддя - ОСОБА_1