Справа № 645/3499/20
Провадження № 1-кп/645/336/21

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 001076 від 21 травня 2020 року та № 0001197 від 07 червня 2020 рокувідносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, що зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.01.2005 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 28.09.2005 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяца позбавлення волі; 20.10.2008 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 25.12.2012 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 18.01.2013 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 23.05.2013 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяця позбавлення волі; 08.07.2013 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років позбавлення волі; 26.03.2018 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 20.02.2020 за відбуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 20.05.2020 приблизно о 21 годині, маючи намір на вчинення таємного викрадення чужого майна будь-кого із мешканців багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , цілеспрямовано пройшов слідом за мешканцями вказаного будинку через вхідні двері до під`їзду, а потім прослідував на 14-й поверх.
Надалі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний задум, перебуваючи на 14-му поверсі підійшов до спільного тамбуру мешканців декількох квартир, де в квартирі АДРЕСА_3 мешкає раніше йому незнайома ОСОБА_8 , та відчинив, необачно залишені не зачиненими на замок кимось із квартиронаймачів, вхідні двері вказаного тамбуру.
Саме в той час він помітив приставлений до стіни справа по ходу руху дитячий велосипед «SPIKE», належний ОСОБА_8 і в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного задуму, ОСОБА_7 , відразу ж безперешкодно увійшов через відчинені ним вхідні двері до тамбуру, який слід вважати сховищем для тимчасового зберігання предметів побуту та інших особистих речей квартиронаймачів.
Таким чином, він виконав усі дії, які вважав за необхідне, для проникнення у сховище з тим, щоб в подальшому викрасти помічений ним велосипед.
Потім, ОСОБА_7 , бажаючи довести протиправний умисел до кінця, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає і не може завадити скоєнню злочину, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів дитячим велосипедом «SPIKE».
Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, викотив велосипед з тамбуру та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.
В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3812 гривень 48 копійок.
Крім того, ОСОБА_7 07.06.2020 приблизно о 02 годині 40 хвилин, знаходячись поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок скоєння злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинену на замок хвіртку воріт проник на територію домоволодіння де, підійшовши до будинку, через незачинені на замок вхідні двері проник до житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою.

У подальшому, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисних мотивів, перебуваючи у кухонній кімнаті вищевказаного будинку виявив та незаконно заволодів мобільним телефоном TM «Nokia 1280», що належить ОСОБА_9 , вартість якого становить 200 гривень, у прихожій кімнаті - жіночою сумкою чорного кольору, що належить ОСОБА_10 , вартість якої становить 147 гривень, у спальній кімнаті - мобільним телефоном TM «Xiaomi Redmi Note 4Х», що належить ОСОБА_9 , вартість якого становить 1483 гривні.

Під час незаконного перебування ОСОБА_7 у спальній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_4 , прокинулася потерпіла ОСОБА_10 , яка виявила ОСОБА_7 в момент вчинення злочинних дій та намагалася припинити їх. Проте, ОСОБА_7 розуміючи, що його злочинні дії викрито, з метою утримання майна, яким незаконно заволодів, не реагуючи на зауваження потерпілої, відкрито продовжив свої протиправні дії та вибігши із викраденим майном з приміщення будинку за вищевказаною адресою, з місця скоєння злочину із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим майнову шкоду потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на загальну суму 1830,00 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_7 , винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю, при цьому показав, що в травні 2020 року, ввечері, точну дата та час не пам`ятає, він прийшов до багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_2 , з метою вчинити крадіжку, піднявся на 9 поверх. На поверсі тамбур однієї з квартир виявився не зачиненим. Він зайшов до тамбуру де побачив велосипед, який викрав та покинув будинок, велосипед перевіз за місцем свого мешкання. В подальшому велосипед у нього було вилучено. Крім того, в червні 2020 року, точну дату не пам`ятає, приблизно о 02 годині ночі, він йшов по приватному сектору вул. Немишлянській в м. Харкові. Він відчинив хвіртку воріт одного з приватних будинків, зайшов на подвір`я, підійшов до двері будинку, двері виявились не зачинені на замок. Він увійшов до будинку, де побачив світло та працюючий телевізор, в будинку спали чоловік та жінка. На кухні він побачив та взяв мобільний телефон, який стояв на зарядці, почув жіночій голос, але не відреагував, в коридорі будинку взяв жіночу сумку, в якій був ще один мобільний телефон, банківська картка, 2 паспорти. Тікав він із будинку через паркан, за ним гнався чоловік з будинку, але він цього не знав, так як вони побігли в різні сторони. Коли він покинув будинок, то йшов по алеї, по якій їхав автомобіль патрульної поліції. Працівники патрульної поліції затримали його, викрадене майно вилучили. У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, подали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, цивільні позови не заявляли.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 ,в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 ,своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 ,своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

При визначенні ОСОБА_7 ,виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений, з місць позбавлення волі звільнився тільки в 2020 році, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, а також пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину - щире каяття.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 був раніше неодноразово засуджений, за вчинення корисних злочинів проти власності, судимість в установленому порядку не знята та не погашена, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише у місцях позбавлення волі, та приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання, у межах санкції ст. 186 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
До суду було подане письмове клопотання ОСОБА_11 , яка просила скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 року, так як мобільний телефон «Nokia 105» ІМЕІ: НОМЕР_1 , належить їй, був в неї викрадений та вона була допитана в якості потерпілої в іншому кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2020, за матеріалами кримінального провадження № 0001197 від 07.06.2020, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: жіночу сумку чорного кольору, мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 4» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , а також мобільний телефон «Nokia 1280» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia 105» IMEI: НОМЕР_1 та зв`язку з 2 металевих та 3 магнітних ключів, які вилучено у ОСОБА_7 .. Зазначене майно було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню згідно постанови слідчого від 07.06.2020 року. Обвинувачення ОСОБА_7 щодо мобільного телефону «Nokia 105» IMEI: НОМЕР_1 та зв`язки з 2 металевих та 3 магнітних ключів в даному кримінальному провадженні не пред`являлось, тому арешт майна підлягає скасуванню, а майно поверненню власнику.

Питання речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № 6/1390СЕ-20 від 12.06.2020, в розмірі 1471 гривня 05 копійок, за проведення експертизи № 6/1268 СЕ-20 від 21.05.2020, в розмірі 490 гривень 35 копійок, а всього 1961,40 гривень.

Цивільні позови заявлено не було.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, рахувати з моменту затримання з 07 червня 2020 року, та до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону:

за ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на три роки 6 місяців.

за ч. 3 ст. 186 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки 6 місяців.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим покаранням призначити ОСОБА_7 у покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання з 07.06.2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№ 27)».
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 1961 гривню 40 копійок.

Скасувати арешт майна, яке було вилучино у ОСОБА_7 , накладений ухвалами Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 року.

Речові докази: жіночу сумку чорного кольору, яку передано потерпілій ОСОБА_10 на відповідальне зберігання; мобільний телефон ТМ «Nokia 1280», який передано потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання; мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 4Х» , який передано потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання, вважати повернутим потерпілим за належністю.

Дитячий велосипед «SPIKE», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , вважати повернутим потерпілій за належністю.

Мобільний телефон «Nokia 105» ІМЕІ: НОМЕР_1 , 2 металевих та 3 магнітних ключі, що передано до кімнати зберігання речових доказів Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області повернути власнику майна.

CD-R диск з відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_7 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1