09.06.2021
Справа № 359/8302/20
Провадження № 1-кп/359/244/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

09 червня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0001520, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
Влітку 2017 року, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_6 знаходився у лісовій зоні неподалік с. Старе Бориспільського району Київської області, де у невстановленому місці знайшов металевий ящик, всередині якого знаходився корпус ручної гранати РГД-5 та ударно-дистанційний запал УЗРГМ-2, які є складовими частинами бойового припасу - ручної гранати РГД-5. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_6 , не маючи дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576 та п. 2.3 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, у порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-ХП, яка забороняє перебування у власності громадян без відповідного дозволу будь-якої зброї і боєприпасів, не маючи відповідного дозволу, поклав вищевказані предмети у кишеню одягу, тим самим придбав бойовий припас, а саме ручну гранату РГД-5 у виді її складових частин - корпусу ручної гранати РГД-5 та ударно-дистанційного запалу УЗРГМ-2.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, переніс вказані предмети до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та розпочав незаконне зберігання вказаного бойового припасу.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, 02.08.2020 у вечірній час доби ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , близько 20 год. виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із використанням предметів, заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень - наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, що є бойовим припасом, який він незаконно зберігав за місцем проживання, а також пістолету для відстрілу патронів Флобера.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 направився до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час перебували ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 .

Зайшовши у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Бажаючи самоствердитися за рахунок залякування вказаних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, ОСОБА_6 вийняв запобіжну чеку із запалу наступальної осколкової ручної гранати РГД - 5, чим привів її у бойову готовність, та неодноразово висловив присутнім погрози вбивством.

Далі, продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_6 , тримаючи в руках гранату РГД-5, вийшов з будинку на подвір`я, після чого кинув вищевказану гранату через паркан на проїжджу частину вулиці, внаслідок чого пролунав вибух на прилеглій території до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаними діями ОСОБА_6 порушив громадський порядок та спокій мешканців будинків і перехожих, а також піддав їх небезпеці були ураженими металевими осколками гранати.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 повернувся до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , взяв предмет, заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень - пістолет для відстрілу патронів Флобера, повернувся до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи вказаний пістолет, неодноразово висловлював у присутності ОСОБА_7 погрози здійснити постріли у голову самій ОСОБА_7 та її родичам.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачуються у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він влітку 2017 року, знаходився у лісовій зоні неподалік с. Старе Бориспільського району Київської області, знайшов ручну гранату РГД-5, яку приніс додому та зберігав. Після того, 02.08.2020 у вечірній час доби він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив піти забрати свою дружину ОСОБА_8 , яка перебувала у гостях своєї подруги ОСОБА_7 , що мешкає по сусідству за адресою: АДРЕСА_2 . Дружина не хотіла йти додому, тому він почав виражатися нецензурною лайкою у сторону жінок та вийняв запобіжну чеку із ручної гранати, щоб налякати. Застосовувати гранату не хотів, а коли вийняв чеку та не знайшов її, вимушений був кинути гранату на вулицю, внаслідок чого пролунав вибух. Перед тим, як кинути гранату, він пересвідчився, що людей на вулиці не було. Від вибуху пошкоджень не було. У скоєному щиро розкаявся та запевнив, що більше так вчиняти не буде.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази, питання щодо судових витрат, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд кримінального провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винними.

Дії обвинувачених кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, як умисні дії, які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу. За ч. 4 ст. 296 КК України як умисні дії, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає правильною.

Так, у постанові справа № 288/1158/16-к, провадження № 13-28кс19 від 03.07.2019 року Великою Палатою Верховного суду надано юридичну характеристику складу злочину хуліганства та пояснено відмінність його від злочинів, учинених з інших мотивів. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

ОСОБА_6 з мотивів явної неповаги до суспільства вчинив хуліганські дії. Така неповага до суспільства супроводжувалася особливою зухвалістю обвинуваченого, що є незаконним. Його дії характеризуються умислом щодо порушенні громадського порядку. Так, корпус ручної гранати РГД-5 та ударно-дистанційний запал УЗРГМ-2, які є складовими частинами бойового припасу - ручної гранати РГД-5, та пістолет для відстрілу патронів Флобера відносяться до боєприпасів. Це означає, що придбання, носінння та зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938, п.п. 2.1., 2.5., 8.1., 9.1., є кримінальним правопорушенням. ОСОБА_6 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України. Його дії характеризуються умислом. Вчиненні обвинуваченим злочини є закінченими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння судовому слідству в розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_6 вказує, що він раніше не судимий. Одружений, на утримані малолітніх дітей та інвалідів не має. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання харектерезується негативно, зарекомендував себе як конфліктний та невідповідальний. Поведінка агресивна та неадекватна. Письмові скарги на ОСОБА_6 відсутні.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує те, що він вчинив тяжкі злочини, згідно вимог статті 12 КК України.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України належить призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, та за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України належить призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 1, ч. 2 ст.70 КК України, належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, враховує фактичну тяжкість вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, із урахуванням правової позиції прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Запобіжні заходи не обиралися. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, що становлять 2942 грн. 10 коп. на залучення експертів та проведені експертизи, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись: ст. 22, 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжні заходи не обиралися. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави України - 2942 грн. 10 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речові докази: після набрання вироком суду законної сили, що знаходяться на зберіганні в камері схову Бориспільського ВПГУНП у Київській області, а саме: УЗРГМ-2, осколки корпусу РГД-5, грунт з місця вибуху, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1