ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/979/21 Справа № 186/1398/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000332 від 10 вересня 2020 року, від 29 січня 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`яна Роща, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Згідно з вироком, 05 вересня 2020 року, близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебував в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 . В цей час між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , знаходячись в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому не менше 10 ударів кулаками обох рук по обличчю, від чого останній впав на підлогу. Тоді ОСОБА_7 наніс йому не менше 10 ударів ногами по голові. В результаті цих дій він спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми, синця правої половини обличчя, травматичного субдурального крововилива зліва з переходом на основу черепа в об`ємі 150 мл., субарахноїдального крововиливу по типу гематоми, вогнищевих крововиливів у речовині головного мозку, забою головного мозку, який ускладнився набряком головного мозку, які утворились прижиттєво від дії тупих твердих предметів, або при ударі об такі з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого. Виявлені тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті потерпілого та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням і могли утворитись при нанесенні ударів руками та ногами. Після цього ОСОБА_7 припинив свої злочинні дії і покинув місце скоєння злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок м`якості. На переконання прокурора, призначаючи обвинуваченому покарання суд не надав оцінки тим обставинам, що вчинений обвинуваченим злочин спричинив непоправні наслідки, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку. Окрім цього, суд не врахував обставини провадження, зокрема зухвалість дій ОСОБА_7 відносно особи 1975 року народження, яка не має постійного місця проживання. Поза увагою залишились й дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, характеризується негативно та щодо нього на адресу сільської ради раніше надходили скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та захисника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.
В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд врахував визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, а в якості таких, що його обтяжують, - вчинення тяжкого злочину щодо особи похилого віку.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього протягом визначеного судом строку позбавлення волі, колегія суддів погоджується.
Доводи прокурора про те, що злочин було вчинено щодо особи похилого віку, а дії обвинуваченого спричинили непоправні наслідки, що вказує на підвищену суспільну небезпеку останнього, хоча і мають місце, проте підстав для призначення більш суворого покарання, на переконання колегії суддів не дають.
Не може врахувати суд й доводи обвинувачення про відсутність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків.
Суд звертає увагу на те, що обвинувачений раніше не судимий, свою вину визнав та щиро розкаявся, що обґрунтовано враховано судом при призначенні покарання.
З огляду на викладене, доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та його особі, внаслідок м`якості, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4