Справа №295/6986/21
УХВАЛА
Іменем України

03.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання власника (володільця) майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України та відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2021 року у справі №295/3099/21 накладено арешт на майно, яке вилучене 12.03.2021 року у ході обшуку, що був проведений за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 12 поліетиленових пакетів (тюків) з сировиною рослинного походження, схожою на листя тютюну, та 2 (два) обладнання (устаткування) для виготовлення, порізки, розмішування, скручування та упаковки тютюнових виробів, власником якого є ОСОБА_6 . На думку ОСОБА_5 , арешт майна повинен бути скасований повністю у зв`язку з необґрунтованістю його накладення та подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження суперечить інтересам власника майна.

ОСОБА_5 посилається у клопотанні на те. що ОСОБА_6 не являється володільцем і власником вилученого майна, так як вона особисто його вирощувала на власній присадибній ділянці та нею придбавалось вилучене сільськогосподарське обладнання для подрібнення стебел, що підтверджується розрахунковими документами. Крім того, ОСОБА_6 не проживає в її домоволодінні, в якому проводився обшук.

На думку заявниці, вилучене майно не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки у її діях відсутній склад кримінального правопорушення, а сировиною рослинного походження, схожою на тютюн, вона володіє на законних підставах та зазначена сировина не є підакцизним товаром. Додала, що не здійснювала продаж сировини, схожої на тютюн, а лише зберігала її у своєму домоволодінні без мети збуту. Окремо ОСОБА_5 заперечила, що вилучене устаткування використовується для виготовлення, порізки, розмішування, скручування та упаковки тютюнових виробів, так як вказане обладнання нею було придбано в ПП «КВІН МАЙСТЕР» і відповідно до видаткової накладної від 05.05.2020 року № РН-000160 призначено для подрібнення стебел. Інший станок купувався в Польщі і відповідно до заяви компанії «КАІЩЕР» Роберт Смєтанка» може використовуватись тільки у сільському господарстві для подрібнення зерна та гілок (стебел).

З огляду на викладене у клопотанні, невідповідність вилученого майна критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, ОСОБА_5 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2021 року (справа № 295/3099/21) у кримінальному провадженні №0000004, на 12 поліетиленових пакетів (тюків) із сировиною рослинного походження, схожою на листя тютюну і 2 обладнання (устаткування), та повернути указане майно заявнику.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явилась, на електронну пошту Богунського районного суду м. Житомира направила заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що у кримінальному провадженні №0000004 на даний час сімом громадянам вручено підозру, у тому числі ОСОБА_6 , який являється зятем ОСОБА_5 . На переконання прокурора, таку кількість тютюну, що була вилучена 12.03.2021 року в ході обшуку, неможливо використати для власних потреб, а для її реалізації потрібна ліцензія, натомість ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 не зареєстровані як фізичні особи-підприємці. За словами прокурора, вилучене в с. Дністрове Борщівського району майно є речовим доказом у провадженні та для з`ясування тієї обставини, чи є вилучена сировина підакцизним товаром, була проведена експертиза. Крім цього в рамках провадження планується проведення ще комплексної біологічної товарознавчої експертизи, спрямованої на співставлення вилучених у різних осіб зразків сировини. Окремо прокурор звертав увагу слідчого судді, що санкція ч. 1 ст. 204 КК України у тому числі як додаткове покарання передбачає конфіскацію та знищення незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні також заперечив проти вимог клопотання, просив відмовити у його задоволенні. До сказаного прокурором в судовому засіданні додав, що за результатами експертного дослідження було встановлено, що вилучений за наслідками проведеного обшуку в АДРЕСА_1 зразок виявився тютюном, який не відповідає вимогам ДСТУ та не придатний до споживання. До того ж згадана експертом у висновку ферментація як процес свідчить про те, що даний тютюн мав реалізовуватись, а не використовуватись для власних потреб. Слідчий вважає, що вилучене устаткування використовувалось саме для подрібнення тютюну, а не стебел.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Житомирській за процесуального керівництва Житомирської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 21.01.2020, за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 та ч. 3 ст. 204 КК України.

В рамках указаного провадження слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 від 17.03.2021 у справі №295/3099/21 постановлено ухвалу, на підставі якої, серед іншого, накладено арешт на вилучені 12.03.2021 року, у ході обшуку, який був проведений за адресою: АДРЕСА_1 дванадцять поліетиленових пакетів (тюків) із сировиною рослинного походження, схожою на листя тютюну, та два обладнання (устаткування) для виготовлення, порізки, розмішування, скручування та упаковки тютюнових виробів, власником якого є ОСОБА_6 (за змістом резолютивної частини ухвали).

Із доданої до клопотання ОСОБА_5 довідки Мельнице-Подільської селищної ради за №715 від 09.04.25021 слідує, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає її зять ОСОБА_6 .

Згідно з наявним у матеріалах клопотання висновком експерта №982/1000-1002/21-25 від 07.04.2021, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000004, досліджуваний зразок під АДРЕСА_2 (вилучений за наслідками обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ) належить до родини пасльонових, роду тютюн. Дану обставину фактично не заперечує і заявниця ОСОБА_5 .

У свою чергу відповідно до складеного за результатами проведення судової біологічної експертизи висновку експерта №7196/21-34/11609-11619/21-34 від 30.03.2021, досліджуваний зразок під № НОМЕР_1 (вилучений за наслідками обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ) належить до родини пасльонових тютюн справжній, не відповідає ДСТУ (ГОСТам №858-81 та 8072-77), містить сторонні домішки, не приданий для споживання.

Слідчим суддею також встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000004 старший слідчий з ОВС другого ВРКП СУ ГУ ДФС у Житомирський області ОСОБА_3 24 травня 2021 року повідомив ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме що ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні та транспортуванні з цією метою, а також збуті незаконно виготовленого тютюну, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.204 КК України.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею звернуто увагу на додані ОСОБА_5 до клопотання копії рахунку-фактури, видаткової накладної та заяви компанії «КАЦПЕР «Роберт Смєтанка», за змістом яких ОСОБА_5 придбала подрібнювач стебел.

Проте як встановлено слідчим суддею та слідує із матеріалів клопотання, арешт на вилучене за наслідками проведеного обшуку в АДРЕСА_1 майно був накладений з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України, у такому випадку арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином сам по собі факт належності певній особі майна на праві власності або іншому речовому праві не може бути підставою для скасування арешту на таке майно лише з цієї точки зору, що його власником не є підозрюваний у кримінальному провадженні. На переконання слідчого судді, обставини володіння та використання вилученого майна і підлягають встановленню стороною обвинувачення в рамках кримінального провадження.

До свідчення ОСОБА_5 про те, що вилучене майно не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні слідчий суддя відноситься критично, так як безпосередньо зміст статтей 98, 170 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя накладає арешт на майно лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає достовірного встановлення в ході розгляду клопотання про арешт майна тієї обставини, що вилучене майно є речовим доказом. Для накладення арешту на таке майно слідчий або прокурор повинні довести лише наявність достатніх підстав вважати, що воно є речовим доказом. У подальшому вказана обставина також підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 здійснюється за фактом незаконного придбання з метою збуту, зберіганні та транспортуванні з метою збуту, а також безпосередньо збуту незаконно виготовленого тютюну, слідчий суддя не погоджується із твердженням ОСОБА_5 , що вилучені за наслідками проведеного обшуку тюки з тютюном та обладнання (устаткування) беззаперечно не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Окремо слід зауважити, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя не наділений правом встановлювати наявність або відсутність вини особи у певному діянні, так само як і наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, у тому числі й однієї із його ознак.

Критично оцінивши позиції учасників провадження, долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, органом досудового розслідування планується проведення ще однієї експертизи в рамках кримінального провадження, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав на даній стадії досудового розслідування скасовувати арешт на 12 тюків із сировиною рослинного походження, схожою на листя тютюну, та 2 (два) обладнання (устаткування).

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження, завдання та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1