У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби до 05 квітня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.02.2021 року,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосованозапобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 год. до 08:00 год. строком на 60 діб, до 05.04.2021 включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;
- не відлучатися з Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідком та потерпілою;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.04.2021 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею безпідставно поза увагою залишено той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання до шести років позбавлення волі, офіційно неодружений, не працює, стабільного джерела доходів не має, що в сукупності могло б стримати останнього від вчинення ним інших кримінальних правопорушень та забезпечення належної процесуальної поведінки. Крім того, підозрюваний характеризується посередньо, схильний до вживання алкогольних напоїв.

Звертає увагу, що адреса проживання ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 , жодним чином не підтверджена в ході досудового розслідування і підтверджується лише словами підозрюваного. Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що квартира за вищевказаною адресою на праві власності належить ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною підозрюваного. Проте, судом не з`ясовано думку ОСОБА_8 , щодо можливості проживання ОСОБА_6 , у її квартирі.

Стверджує, що в порушення вимог ст.370 КПК України при постановленні вказаної ухвали слідчий суддя жодним чином не обґрунтував, чому до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням саме тих обов`язків, що зазначені в ухвалі. Також не наведено мотиви відмови у прийняті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2021 о 05:20 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , маючи умисел направлений на викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи повторно проникли до автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно викрали акумулятор жовтого кольору "FORSE60" та кабель (мотузку) довжиною 40 см., чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

05.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України затримано та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області.
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованого кримінального правопорушення та те, що прокурором не доведено існування ризику, впливу на потерпілого та свідків. Разом з тим, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, вважав доведеним наявність достатніх підстав для висновку про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, з підстав тяжкості покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим. Проте, враховуючи, що підозрюваний вважається не судимим, провину визнав повністю, розповів про скоєне, має соціальні зв`язки, вказав, що працював неофіційно, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить можливим спробам переховування від органів досудового розслідування та суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення. Та прийшов до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваної про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що існує певна ймовірність ризику переховування підозрюваного та вчинення інших кримінальних правопорушень з огляду на те покарання, що йому загрожує. Разом з тим, з урахуванням того, що підозрюваний вважається не судимим, провину визнав повністю, розповів про скоєне, має соціальні зв`язки, вказав, що працював неофіційно, такі ризики є незначними. Крім того, слідчим суддею вірно зазначено, що прокурором не доведено існування ризику, впливу на потерпілого та свідків та те, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить можливим спробам переховування від органів досудового розслідування та суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи, що підозрюваний вважається не судимим, провину визнає, розповів про скоєне, має сім`ю, вказав, що працював неофіційно, тобто має соціально сталі зв`язки, що дає підстави суду вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 год. до 08:00 год. строком на 60 діб, до 05.04.2021 року включно, з покладенням певних обов`язків, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді