КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0003495 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Казанківського району, с. Миколаївка, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,підвальне приміщення, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Також цим вироком вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 15 серпня 2019 рокуприблизно о 17-00 год., знаходячись у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з мотивів ревнощів до присутньої у цьому ж приміщенні ОСОБА_8 , усвідомлюючи та передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, маючи умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , схопив кухонний ніж, який перебував у цьому ж приміщенні та умисно наніс останньому два колото-різані поранення шиї, одне колото-різане проникаюче поранення грудей і живота, три колото-різаних проникаючих поранення живота.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , смерть останнього настала від колото-різаних поранень шиї, грудей і живота з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку крововтрати і шоку.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року, в частині призначення покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через суворість змінити, визнати, відповідно до ст. 66 КК України, ще однією обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин та призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 7 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на таку пом`якшуючу покарання обставину, як збіг тяжких особистих обставин, що полягає в тому, що ОСОБА_7 вчинив злочин на ґрунті ревнощів до його коханої жінки. Він зовсім не готувався до вчинення злочину, а вчинив його спонтанно, імпульсивно та необдумано.
Також зазначає, що до затримання ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню він працював неофіційно двірником, що після вбивства він не втік з місця злочину, не вчиняв жодних дій по знищенню доказів, сам повідомив охоронцю ОСОБА_10 , що він вбив людину та попросив останнього повідомити поліцію та швидку медичну допомогу про скоєне.
Крім того, апелянт звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_7 шкодує про скоєне, він усвідомив свої помилки та хоче виправитись та стати достойним громадянином України, приносити користь суспільству. ОСОБА_7 прикро за скоєне і він має намір змінити свою поведінку в соціумі на краще, працювати та влаштувати своє особисте життя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0003495 та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, провівши в межах висунутого обвинувачення судовий розгляд даного кримінального провадження, дослідивши зібрані докази в їх сукупності та за встановлених фактичних обставин, за яких ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, дійшов висновку про його винуватість у вчиненні вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з наведенням в обвинувальному вироку доказів на підтвердження свого висновку щодо доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який грунтується як на показаннях самого обвинуваченого, так і інших, досліджених в ході судового розгляду та наведених у вироку доказах.

При цьому, суд належним чином перевірив доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що потерпілого він вбив, знаходячись в стані сильного душевного хвилювання, яке виникло на грунті ревнощів, та всупереч позиції сторони захисту, обґрунтовано зазначив, що вказані твердження спростовуються висновком судово-психіатричного експерта № 541 від 26.09.2019 року, яким встановлено, що у період вказаного правопорушення 15.08.2019 року ОСОБА_7 у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку, не знаходився.

Отже, висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідаютьфактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується викладеними у вироку доказами, ів апеляційній скарзі не оскаржуються.

Переглядаючи в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду в межах поданої стороною захисту апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними її доводи щодо невідповідності призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через суворість.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цих вимог закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції не порушив та всупереч доводам апеляційної скарги захисника, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який за класифікацію злочинів, передбачених ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжкість його наслідків у вигляді смерті людини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, з середньою освітою, хоча і офіційно не працевлаштований, проте до затримання займався суспільно корисною працею, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання, обвинуваченого ОСОБА_7 - його щире каяття і активне сприяння розслідуванню злочину, обставину, що обтяжує покарання останнього - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи та з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років та вважає, що саме таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Свої висновки в цій частині, суд першої інстанції належним чином обґрунтував і з цими висновками колегія суддів погоджується в повному обсязі, оскільки покарання ОСОБА_7 суд призначив в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_7 призначеного судом покарання.

Обставини, на які посилається захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції враховані в повному обсязі, а твердження захисника про наявність підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а саме вчинення ОСОБА_7 злочину внаслідок збігу тяжких обставин є надуманими, які матеріалами кримінального провадження не підтверджені, а тому колегія суддів вважає їх безпідставними.

Процесуальних порушень, як під час досудового слідства, так і під час розгляду провадження в суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

За викладеним, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України законним та обгрунтованим, належним чином мотивованим, призначене покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, і підстав для пом`якшення призначеного йому покарання до 7 років позбавлення волі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року, у кримінальному провадженні

№ 0003495 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3