Номер провадження 11-кп/816/587/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , 2001 року народження, на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2021 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України відмовлено за безпідставністю, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, день за два, оскільки його було засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 1 року позбавлення волі.

28 січня 2021 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2021 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України відмовлено за безпідставністю.

Суд мотивував своє рішення тим, що злочини, за якими ОСОБА_6 засуджено, були вчинені ним 18.08.2018 року та 29.11.2018 року, після внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України, а тому дія редакція статті, коли було передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення день за два, як просив ОСОБА_6 , не може бути до нього застосована.

Не погодившись з таким судовим рішенням 04 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив переглянути ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2021 року, якою йому було відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

В судове засідання суду апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 не з`явився, однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час призначення кримінального провадження до розгляду ОСОБА_6 перебував в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», куди йому, як засудженій особі, було направлено повідомлення Сумського апеляційного суду про час та дату розгляду справи, а тому колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд справи. Захисник ОСОБА_7 , яка також є належним чином повідомленою про дату та час розгляду даного кримінального провадження, не з`явилась, клопотань про відкладення не подавала.

Крім цього, з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на адресу Сумського апеляційного суду надійшло повідомлення, що 30.04.2021 року засуджений ОСОБА_6 був звільнений з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання.

Від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява, в якій вона просила провести судовий розгляд без її особистої участі.

Таким чином, враховуючи, що всі учасники кримінального провадження, які є належним чином повідомленими до апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення не надходило, і явка учасників провадження, в даному випадку не є обов`язковою, за таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 23.06.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст.187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Вказаним вироком зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання періоди його перебування під вартою (попереднього ув`язнення) з 18 серпня 2018 року по 14 вересня 2018 року, включно, та з 29 листопада 2018 року по 21 лютого 2019 року, включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Вирок в апеляційній інстанції не оскаржувався.

Так, Законом № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що відповідно до положень п. п. «г» п. 2 ч.5 ст. 72 КК України час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, має бути зараховано в строк відбування покарання із розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 103 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року передбачено, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Законом № 2046-VIII від 18 травня 2017 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, знову було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України.

Між тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, злочини, за якими ОСОБА_6 засуджено, були вчинені 18.08.2018 року, 29.11.2018 року, тобто після внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України Законом № 2046-VIII від 18 травня 2017 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а тому дія редакція статті, коли було передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення день за два, як просив засуджений ОСОБА_6 , не може бути до нього застосовано.

З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що передбачені ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VІІІ приписи, щодо правил зарахування строку попереднього ув`язнення, до засудженого ОСОБА_6 застосуванню не підлягають.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про необхідність перегляду ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2021 року, якою йому було відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки злочини, за якими ОСОБА_6 було засуджено, були вчинені ним, після внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України на підставі Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».

Оскільки істотних порушень норм КПК України, які б виступили підставою для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, то на підставі викладеного ухвала суду є законною, оскільки ухвалена згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованою, оскільки ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , 2001 року народження про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4