ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/702/21 Справа № 214/2325/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лісопитомник Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працючого у ФОП ОСОБА_10 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено частково. Застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 41 день, тобто до 16 травня 2021 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим та прокурором при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу доведено обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, а також враховуючи, що ОСОБА_7 має постійне зареєстроване місце проживання, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, працює, має сім`ю, утримує неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, на теперішній час потребує належного лікування, враховуючи очевидний стан його здоров`я, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про достатність підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 про часткову відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , про застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , про застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказана ухвала є незаконною, та підлягає скасуванню.
Апелянт вважає, що судом не було враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив насильницький злочин проти життя та здоров`я особи перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, часткового визнання факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, що свідчить про відсутність каяття з боку підозрюваного та активної співпраці зі слідством.
На думку апелянта, не відповідають висновки суду викладені у судовому рішенні щодо необхідності застосування більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 потребує належного лікування, враховуючи очевидний стан його здоров`я, адже фактично не встановлено судом неможливість отримання необхідної медичної допомоги в умовах тримання під вартою, підставу та дату первинного звернення підозрюваного до медичного закладу та встановлення діагнозу останньому, про який сторона захисту надає медичну документацію.
Зазначає, що всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом не застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, тому висновки суду викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають встановленим під час досудового розслідування кримінального провадження фактичним обставинам.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав за викладених у ній підстав, та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів незаконного впливу на потерпілого та свідків, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином на підставі ст. 12 КК України, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України, те, що ОСОБА_7 має постійне зареєстроване місце проживання, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, працює, має сім`ю, утримує неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки
Також слідчий суддя цілком вірно зазначив, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки ризики, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та маючи можливість вільного пересування, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Це дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, але не є достатнім для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та дослідженні в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
При цьому також приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не є дієвим та достатнім щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
За викладених обставин колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4