Справа № 645/1074/19
Провадження № 1-кп/645/148/21

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чкаловське Чугуївського району Харківської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, проходив службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 на посаді розвідника-кулеметника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Верхньозорянське Шевченківського району Харківської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працюючий, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а також
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Артемівка Печенізького району Харківської області, громадянина України, українець, який має середню освіту, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Юрченкове Чугуївського району Харківської області, громадянина України, українець, який має середню освіту, офіційно працевлаштованого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 року приблизно о 04.год.00 хв. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , неповнолітнім ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_9 , після сумісного вживання алкогольних напоїв біля метро «ім. А. Масельського» в м. Харкові, попрямували гуляти в сторону вулиці Свистуна в м. Харкові, де на зупинці громадського транспорту трамваю маршруту № 26 за адресою: м.Харків, вул. Свистуна, 12, побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на той час очікували прибуття трамваю.

В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном останніх, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для здоров`я потерпілих.

А у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів потерпілим.

Реалізуючи кожен свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_9 , підбігли зі спини до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та почали одночасно наносити удари кулаками рук по голові потерпілим, а саме: ОСОБА_6 першим наніс один удар кулаком в область лівої частини обличчя ОСОБА_4 , від якого останній упав на сніг. В цей час, ОСОБА_8 одночасно наніс два удари кулаками рук по голові ОСОБА_5 , тим самим повалив останнього на сніг, а неповнолітній ОСОБА_9 почав наносити удари по тулубу. Неповнолітній ОСОБА_7 наніс два удари кулаками рук в область голови ОСОБА_3 , від яких останній втратив рівновагу та упав на землю. ОСОБА_6 , розуміючи, що потерпілі не чинять опору, забрав у ОСОБА_3 з кишені грошові кошти в сумі 319 гривень та відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia 1616», що належить ОСОБА_4 , вартістю 167 гривень 00 копійок. В цей час неповнолітній ОСОБА_7 забрав, тим самим відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung SM-G361H/DS», що належить ОСОБА_5 вартістю 950 гривень 00 копійок.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з зламом 9-го ребра ліворуч по передній підм`язовій лінії, яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; синці на обличчі та голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілому ОСОБА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з переломами 8 та 9 ребер зліва, яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; синці та поверхнева забійна рана на голові, синець на правій руці, садна на голові та правій руці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілому ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої половини грудної клітини з переломом 6 ребра по передньо-пахвовій лінії зі зміщенням, яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; синці на голові, тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України не визнав, позов визнав частково та пояснив, що 26.12.2018 року він перебував в м. Чугуєві з ОСОБА_7 .. Йому на картку прийшли гроші, вони зняли гроші з картки та поїхали в м. Харків на каток. У нього були при собі гроші від 300 до 500 гривень, гроші він витрачав в магазині, прибрав цигарки. Вони погуляли, настала ніч, вони залишились в кафе біля м. Масельського. Він вийшов покурити. Потім зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вони разом вживали спиртні напої в кафе. З кафе їх вигнали так як вони себе голосно поводили. Потім вони пішли гуляти всі разом. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 йшли попереду. Біля заправки вони з ОСОБА_7 підішли купити цигарки, попереду них в черзі стоялі потерпілі. На травмайній зупинці він став бити одного з потерпілих, потерпілий впав, він його притиснув до стіни, наніс йому приблизно 3 удари по голові, що робили інші друзі не бачив, кармани потерпілим не перевіряв, нічого не забирав. Домовленості про напад не було. Він бачив, як у потерпілого випав телефон з кишені на землю, але він його не підбирав. Коли вони побачили поліцію, то стали тікати, щоб не були проблем, так як у них не було документів. Із кишень він нічого не викидав. Він не бачив, щоб ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 били потерпілих та забирали майно. Він не пам`ятає чи казав йому ОСОБА_7 про те, що забирав майно потерпілих.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України не визнав, визнав за ч. 1 ст. 185 КК України, позов визнав частково та пояснив, що 27.12.2018 року він зустрівся із ОСОБА_6 , який отримав гроші в м. Чугуєві та поїхали в м. Харків, погуляли, покатались на катку, пішли в кафе біля м. Масельского, вживали спиртні напої. Потім зустріли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , виник конфлікт, вони поштовхались між собою, потім разом випили спиртні напої. Залишились в м. Харкові очікувати ранок, пішли гулять в сторону трамвайної зупинки та заправки. Він був в стані сп`яніння, підслизнувся та впав. Інші пішли в сторону зупинки. Побачив, що на зупинці щось відбувається, коли він підійшов до них, то побачив на землі телефон, взяв його, а потім почалась бійка. Не бачив, хто першим підійшов до зупинки. Він наніс потерпілому ОСОБА_3 до 5 ударів, попав в обличчя, удари були ковзаючі, він не бачив чи наносили удари інші, кишені потерпілих не перевіряв. Не знає чому почав бити потерпілих, напевно, так як там був його брат ОСОБА_6 та була суматоха. Потім вони убігли, побачили патрульну машину та стали тікати. Мобільний телефон, який він підібрав був у нього, коли його затримували телефон випав. Шкодував, що так все вийшло. Зазначив, що він сирота, жив у прийомній родині разом із ОСОБА_6 .. Зазначив, що у ОСОБА_6 були гроші та мобільний телефон. Шкодував про скоєнне.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України визнав, позов визнав частково та пояснив, що 27.12.2018 року, ввечері, вони із ОСОБА_8 сиділи на автомойці, пили пиво, потім пішли ще за пивом. Вони зустріли ОСОБА_6 , який запропонував піти до кафе біля м. Масельского. В кафе вони зустріли також ОСОБА_7 .. У ОСОБА_8 із ОСОБА_7 виник конфлікт, вони побились, потім вживали разом спиртні напої. Після вжиття спиртних напоїв вони пішли гуляти по району. Він йшов із ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 із ОСОБА_7 йшли окремо від них. Вони просто йшли по місту, по змову та напад він не чув. Потім вони побачили, як ОСОБА_6 побіг вперед, а за ним побігли інші. На трамвайній зупинці стояли троє чоловіків, раніше не знайомих, ОСОБА_6 схопив одного із потерпілих та став його бити, потім до нього підбігли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які також стали бити потерпілих. Він нічого не забирав у потерпілих, що брали у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він не бачив. Він не знає у кого були гроші, телефони та цигарки. Він особисто наніс одному із потерпілих ОСОБА_5 3-4 удари рукой та один удар ногой. Пояснити чого почав наносити удари потерпілим не зміг. Зазначив, що частково була відшкодована шкода потерпілим по 800 грн. кожному. У вчиненому щиро каявся.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України визнав, позов визнав частково та пояснив, що 27.12.2018 року, ввечері, вони із ОСОБА_9 сиділи на автомойці, пили пиво, потім пішли ще за пивом. Вони зустріли ОСОБА_6 , який запропонував піти до кафе. В кафе вони зустріли також ОСОБА_7 , у нього із ОСОБА_7 виник конфлікт, вони побились, потім всі вживали разом спиртні напої. Після вжиття спиртних напоїв в кафе, вони пішли гуляти по району в сторону тракторного заводу, повернули на заправку. На трамвайній зупинці вони помітили трьох чоловіків, яких стали бити. Він бив потерпілого ОСОБА_3 , наніс 3-4 удари в область голови, та удари по тулубу руками. Ніякого майна він не забирав, був в стані алкогольного сп`яніння. Тільки в поліції йому стало відомо, що у потерпілих забрали гроші та інші речі, передачі майна у потерпілих не вимагали. Він не пам`ятає, хто за ким із них підходив до потерпілих, нібито останнім підійшов ОСОБА_7 .. Пояснити чого почав наносити удари потерпілим не зміг. Повідомив, що змови на вчинення правопорушення не було, ніхто не пропонував напасти та забрати майно. Це був необдуманий вчинок. У вчиненому каявся.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 27.12.2018 року він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відпрацювали третю зміну, о 4 ранку вийшли із заводу Южкабель та пішли в сторону зупинки біля м. Масельського. На заправці купили спиртні напої, хотіли випити. На заправці він бачив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а ще двоє ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стояли далі. З обвинуваченими раніше не був знайомий. Вони розташувались на трамвайній зупинці, хотіли випити, але тут на них одразу напали та почали бити. ОСОБА_7 першим вдарив його по голові, він впав на бік, потім його почав бити ОСОБА_8 ногами, він прикривав голову руками. ОСОБА_7 наніс йому приблизно 3 удари по голові та тулубу, ОСОБА_8 наніс йому 5-8 ударів, били ногами. ОСОБА_9 йому ударів не наносив, не бачив щоб він щось у когось брав. ОСОБА_6 заліз до нього в кішеню та забрав гроші в сумі 319 гривень. Йому сломали 2 ребра, були ссадна та забої, він місяць перебував на лікарняному, не міг працювати. Передачі майна нападники не вимагали, напали всі одночасно, між собою не спілкувались, пішли також всі одночасно. ОСОБА_5 пішов на заправку, щоб викликати поліцію та швидку допомогу. Заявлений цивільний позов підтримав, зазначив, що досі відчуває біль у ребрах при зміні погоди, від ударів по обличчю є проблеми із зубами .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 27.12.2018 року він з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відпрацювали третю зміну, о 4 ранку вийшли із заводу, та вирішили випити спиртні напої. На заправці купили спиртні напої, випити не встигли, на них напали. Першим його вдарив ОСОБА_6 по голові ззаду, після удару він повернувся та його побачив, потім став бити ОСОБА_8 , він впав, його били ногами, він закривав голову руками. Йому нанесли приблизно 10 ударів, у нього були зламані ребра, він лікувався приблизно 2 місяці, із них місяць був на лікарняному, не міг працювати. ОСОБА_9 біля себе він не бачив, але бачив його до нападу в стороні, не бачив, щоб ОСОБА_9 щось у когось забирав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 27.12.2018 року він з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відпрацювали третю зміну, о 4 ранку вийшли із заводу Южкабель та пішли в сторону зупинки. По дорозі зустріли хлопців, яки пили пиво. Він з товаришами зайшли до магазину купили горілку, вирішили випити та піти додому. Вони бачили, як йдуть чотири хлопці, але не звернули на це увагу. Розташувались на трамвайній зупинці, хотіли випити, але одразу він відчув удар по голові, його завалили на землю, притиснули до стінки зупинки та почали бити, нанесли приблизно 10 ударів, він закривав руками голову. Конкретно хто скільки наносив ударів не пам"ятає, бачив, як його бив ОСОБА_9 , але нічого не брав. Потім у нього перевірили кармани одягу, забрали телефон Самсунг і ключі. Зазначив, що нападників було чотири, він побачив, що його товариши також лежать на землі, кто їх бив він не бачив. Зазначив, що останнім від нього відходив ОСОБА_7 , який перевіряв кармани. Він зайшов за зупинку на заправку та попросив дівчину продавця викликали поліцію. У нього був перелом ребра зі зміщенням, гематоми, він перебував місяць на лікарняному, не міг працювати. Заявлений цивільний позов підтримав.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав доцільним дослідження доказів щодо цих обставин в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , оператор АЗС, пояснила суду, що 27.12.2018 року на АДРЕСА_5 , ввечері, прийшов чоловік, у нього були в крові руки та сказав, що на нього напали, попросив викликати поліцію та швидку допомогу. Зі свого телефону свідок викликала швидку та поліцію. Даний чоловік повідомив, що на них напали неповнолітні, другу розбили голову, деталі події свідку не відомі, напад вона не бачила. Нападників вона раніше не знала, але бачила, вони приходили до магазину. Не пам`ятає, чи казав чоловік, що у них щось забирали, телесних ушкоджень на потерпілому вона не бачила, але руки були в крові. Коли приїхала патрульна поліція потерпілий пішов.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , пояснив суду, що він працює інспектором патрульної поліції. 26.12.2018 року заступив на зміну. 27.12.2018 року о 04.30 ранку отримав виклик про грабіж, на АДРЕСА_5 , прибули на місце, побачили потрепілих. Їм повідомили, що нападників було четверо, у них забрали 2 телефони, гроші та побили. Один із потерпілих сів із ними до автомобілю, інші очікували швидку допомогу, по дорозі вони побачили двох хлопців, яких впізнав потерпілий, як нападників, їх затримали ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , двоє інших нападників побігли до лісопасадки. Особисто йому пояснення ніхто не давав, телефон в руках у нападників не бачив, у кого знайшли телефон не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , пояснив суду, що він працює інспектором патрульної поліції. 27.12.2018 року прийшов виклик про грабіж на АДРЕСА_5 , про те, що напали чотири особи, забрали гроші та телефони. По дорозі побачили чотирьох осіб, які підпадали під орієнтування, вони намагались скритись. Були затримані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , інші двоє убігли, їх затримали потім. Викликана слідчо-оперативна група знайшла речові докази. Потерпілі вказали, як на нападників на затриманих осіб. Потерпілі повідомили, що їм були спричинені тілесні ушкодження. Підозрюваних вони не опитували, передали слідчо-оперативній групі.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_20 , яка є законним представником обвинуваченого ОСОБА_9 , повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_9 мешкає із батьком з 2016 року, мати померла, вона є його тіткою. ОСОБА_9 закінчив технікум, на даний час працює, за характером він не агресивний, нікого неображає. Вона намагалась зв`язатись із потерпілими з метою відшкодувати завдану шкоду, але вони сказали, що їм від неї нічого не потрібно.

Не дивлячись на невизнання своєї провини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вина обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень також підтверджується слідуючими дослідженими в суді доказами:

- висновком експерта № 14/32-С/19 від 18.01.2019 року, згідно якого кров ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Групова належність крові ОСОБА_5 В з ізогемаглютиніном анти-А. Кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В;
- висновком експерта № 14/9-С/19 від 23.01.2019 року, згідно якого на джинсових брюках (об`єкти № 1,2,5,6) ОСОБА_7 знайдени сліди крові людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від ОСОБА_5 не виключається. Від потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ця кров виникнути не могла. На цих же брюках , в об`єкті № 8, є кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка могла походити від потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Від потерпілого ОСОБА_5 ця кров походити не могла. В об`єкті № 3 на брюках, виявлені незначні сліди крові людини. На цих же брюках, в об`єктах № 4,7,9, знайдена кров людини, встановити групову належність якої не виявилось можливим, оскільки антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені;
- висновком експерта № 15/5-С/19 від 30.01.2019 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву (об`єкт № 1), вилученого 27.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , з лавки на трамвайній зупинці, виявлени сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген А, ізогемаглютиніни не виявлені. При цитологічному дослідженні, встановити статеву належність крові не було можливості, у зв`язку із відсутністю в препаратах клітинних елементів крові, необхідних для діагностики статі. Можна припистути, що дані сліди крові походять від будь-якої людини з груповою належністю крові А (11) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;
- висновком експерта № 15/6-С/19 від 31.01.2019 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву (об`єкт № 1), вилученого 27.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , зі стінки трамвайної зупинки, виявлени сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген А, і ізогемаглютиніном анти-В. При цитологічному дослідженні, знайдені клітини елементів крові, які належать особі чоловічої генетичної статі. Крім того, знайдені епітеліальні клітини, які за своїми морфологічними властивостями, можна віднести до клітини порожнини носа, в яких також виявлений антиген А. Враховуючи результати досліджень і групи крові осіб, що проходять по справі, можна припустити, що кров та епітеліальні клітини походять від чоловіка з груповою належністю крові А (11) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Дані про домішок крові та епітеліальних клітин від потерпілого ОСОБА_5 не отримані;
- висновком експерта № 15/4-С/19 від 30.01.2019 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампону-змиву (об`єкт № 1), вилученого 27.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , зі сліду на снігу, виявлени сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген А, ізогемаглютиніни не виявлені. При цитологічному дослідженні, встановити статеву належність крові не було можливості, у зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів крові, необхідних для діагностики статі. Враховуючи вище наведене, можна припустити, що дані сліди крові походять від будь-якої людини з груповою належністю крові А (11) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Дані про домішок крові та епітеліальних клітин від потерпілого ОСОБА_5 не отримані;
- протоколом огляду місця події від 27.12.2018 року, з фототаблицями, проведеного за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , місцем огляду була територія біля будинку № 12 по вул. Свистуна в м.Харкові, на трамвайній зупинці, в ході огляду якої було виявлено та вилучено: сліди РБК на снігу, на лавці та стінах трамвайної зупинки; мобільний телефон Нокиа 1616 та його ліцеву панель з кнопками в снігу, на відстані 60 метрів від трамвайної зупинки; мобільний телефон Самсунг SM-G 3614DS в снігу у лісопасадці на відстані 40 метрів углиб з перехрестям вул. Автогенній та вул. Родзинська. Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.12.2018 року слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на виявлене та вилучене майно;

- протоколом огляду місця події від 27.12.2018 року, з фототаблицями, проведеного за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_6 , місцем огляду була територія біля будинку АДРЕСА_6 . На цій ділянці стояли два хлопці, які представились ОСОБА_7 , на джинсах якого були сліди рідини бурого кольору та ОСОБА_6 . Під час огляду на джинсах ОСОБА_7 виявлено сліди рідини бурого кольору, виявлено та вилучено у ОСОБА_6 319 грн., банківську карту НОМЕР_2 , пачку цигарок «Sobranie», запечатану, пачку цигарок «Winston»з 11 цигарками, пачку цигарок «Rothmans Demi clics» з 15 цигарками. Згідно даного протоколу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 впізнали цих хлопців, як тих, які напали на них 27.12.2018 року о 04.00 годині, на трамвайній зупинці по вул. Свистуна, побили, відкрито викрали гроші, мобільні телефони та інші речі (ключі, цигарки);

- протоколом огляду предметів від 28.12.2018 року, з фототаблицями, об`єктами огляду були виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 12: мобільний телефон «Nokia 1616» IMEI НОМЕР_3 .

Виявлені та вилучені, під час проведення огляду місця події, який проводився 27.12.2018 року за адресою: м. Харків, вул. Автогенна 7, а саме: пачка цигарок «Sobranie», запечатана; пачка цигарок «Winston»з 11 цигарками; пачка цигарок «Rothmans Demi clics» з 15 цигарками; грошові кошти в сумі 319 гривень; банківська карта «Приватбанку» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Samsung SM-G361H/DS» IMEI НОМЕР_5 , джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору;
- висновком експерта № 6/51се-19 від 10.01.2019 р., згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 1616», станом на 27.12.2018 року становить 167 грн., ринкова вартість мобільного телефону «Samsung SM-G361H/DS», станом на 27.12.2018 року становить 950 грн.;
- висновком експерта № 09/26-С/19 від 21.01.2019 року, згідно якого уОСОБА_5 мали місце наступні ушкодження: закрита тупа травми лівої половини грудної клітини з переломом 6 ребра по передньо-пахвовій лінії зі зміщенням, не є небезпечними для життя в момент заподіяння, яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; синці на голові, тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ці пошкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, могли бути отримані в строк в межах до 3-4 діб до огляду, перелом ребер не пізніши дати звернення до лікувальної установи. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого твердого предмета в місцях пошкоджень не відобразились. Показання ОСОБА_5 дані ним при проведені слідчого експерименту від 09.01.2019 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним данним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень;
- висновком експерта № 09/25-С/19 від 22.01.2019 року, згідно якого уОСОБА_4 мали місце наступні ушкодження: закрита тупа травми лівої половини грудної клітини з зламом 9 ребра ліворуч по передній підм`язовій лінії, синці на обличчі та голові, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в строк за 1-2 дні до проведення огляду. По ступеню тяжкості закрита тупа травми лівої половини грудної клітини з зламом 9 ребра це пошкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, синці на обличчі та голові відносяться відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_4 дані ним при проведені слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним данним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. Показання, на які посилаються підозрювані ОСОБА_21 та ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним данним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;
- висновком експерта № 09/33-С/19 від 23.01.2019 року, згідно якого уОСОБА_3 мали місце наступні ушкодження: синці та поверхнева забійна рана на голові, синець на правій руці, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів; садна на голові та правій руці, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею за механізмом тертя-ковзання; закрита тупа травма грудної клітини з переломами 8 та 9 ребер зліва, яка виникла від ударної дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів). Індивідуальні особливості травмуючих предметів у пошкодженнях не відобразились. По ступеню тяжкості закрита тупа травми грудної клітини з переломом 8-9 ребер це пошкодження середньої тяжкості, що спричинило за тривалий розлад здоров`я, понад 3 тижні; забійна рана, синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обставини на які посилається ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту взагалі не суперечать об`єктивним судово-медичним данним в частині та способу механізму спричинення йому тілесних ушкоджень.
Аналізуючи вищевикладені докази, суд, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеним, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеним, що ОСОБА_7 , своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення таку ознаку, як напад, поєднаний із насильством, небезпечний для життя, так як судом встановлено, що потерпілим були завдані середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, що не були небезпечними для життя, а є небезпечними для здоров`я, що також підтверджується висновками судово-медичної експертизи.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеним, що ОСОБА_23 , своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеним, що ОСОБА_9 , своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих громадян. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства - низькі. Орган пробації вважав доцільним застосувати до ОСОБА_7 соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_9 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих громадян. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства - низькі. Орган пробації вважав доцільним застосувати до ОСОБА_9 , соціально-виховні заходи, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засуджених, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При визначенні ОСОБА_6 виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей не має, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога. На час вчинення кримінального правопорушення був учнем Чугуївського професійно аграрного ліцею, за місцем навчання характеризувався посередньо, потребував постійного контролю, мав дуже багато пропусків занять без поважних причин. Після вчинення кримінального правопорушення перебував на військовій службі за контрактом з 29.01.2019 року, що підтверждується копією військового квитка, без повідомлення органу досудового розслідування, через що перебував у розшуку з 14.05.2019 року по 10.06.2019 року та йому був змінений запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні ОСОБА_7 виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей не має, раніше не судимий, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога. На час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, учнем ліцею, виховувався у дитячому будинку сімейного типу, батьки-вихователі ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ..

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, неповнолітній вік на час вчинення кримінального правпоорушення.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні ОСОБА_8 виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_26 суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні ОСОБА_27 виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей не має, працює в ТОВ «Східторг 2018» з 13.11.2019 року комплектувальником товарів, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, за місцем мешкання позитивно характеризується, частково відшкодував спричиненну шкоду потерпілим. На час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, виховувався батьком, мати померла, був учнем Чугуївського професійно аграрного ліцею.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_27 суд визнає щире каяття, часткове відшкодування шкоди, неповнолітній вік на час вчинення кримінального правопорушення.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисниками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були заявлені клопотання про перекваліфікацію дій ОСОБА_28 з ч. 1 ст. 187 КК на ч. 2 ст. 296 КК України, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 перекваліфікувати з ч. 1 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 185 КК та ч. 2 ст. 296 КК України.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження доказами та даючи їм належну правову оцінку, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» судам було роз`яснено в п.6,9,11, що розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Умисне заподіяння у процесі розбою легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, а також середньої тяжкості тілесного ушкодження, незаконне позбавлення волі, вчинене способом, небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, завдання побоїв, що мало характер мордування, охоплюються статтею 187 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти здоров`я, не потребують.
Суд відноситься критично до показань обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині того, що вони не заволоділи майном потерпілих, а лише спричинили тілесні ушкодження, так як їх покази спростовуються показами потерпілих, та іншими дослідженими по справі доказами, які узгоджуються між собою, а саме висновками експертів щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, речовими доказами по справі. Подолавши волю потерпілих до супротиву, з корисливих мотивів, заволоділи майном потерпілих, в тому числі телефонами, які в подальшому при зустрічі із поліцією бросили поруч у сніг, де вони і були вилучені працівниками поліції.
Проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання потерпілих, свідків, обвинувачених, а також досліджені під час судового розгляду письмові та речові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх не врахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, співпадають між собою та є такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами. Вказані докази суд покладає в основу свого рішення по суті висунутого обвинувачення по даному кримінальному провадженню.
Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3).
Таким чином, суд вважає, що винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які були повно, всебічно та об`єктивно оцінені з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які підтверджують винність обвинувачених у скоєному та не викликають у суду сумнівів. Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення під час судового розгляду суду не надано.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого в ізоляції його від суспільства, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі, що буде справедливим та відповідати принципам та цілям призначення покарання.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання, у межах санкції ст. 187 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особи обвинуваченого, враховуючи неповнолітній вік на час вчинення кримінального правопорушення, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75, 104 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про необхідність призначити їм, покарання, у межах санкції ст. 296 ч. 2 КК України. Приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особи обвинувачених, враховуючи їх щире каяття, визнання провини, неповнолітній вік ОСОБА_9 на час вчинення кримінального правопорушення та часткове відшкодування шкоди, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , можливо без ізоляції від суспільства, з застосування до них положень ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно ст.. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст.. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст.. 1177 ЦК України - шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Потерпілим ОСОБА_3 були подані цивільні позови про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 3000 грн.. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також про стягнення з ОСОБА_6 5000 грн. за моральну шкоду. Завдану шкоду потерпілий обґрунтував, що злочином йому було спричинено матеріальну шкоду, пов`язану із лікуванням та моральні страждання, пов`язані із відчуттям фізичного болю та душевних хвилювань через стан здоров`я та отримані травми.
Позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, із наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що потерпілому було завдано легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ним витрачались кошти на лікування, але в судовому засіданні потерпілий пояснив, що чеки на придбані ліки у нього не зберіглись. Потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному стресі, фізичному болю, що негативно вплинуло на його стан здоров`я, тому позов в частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи, що потерпілий місяць знаходився на лікуванні, що підтверджується відповідними документами. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому вважає за необхідно задовольнити частково позов за спричиненні моральні страждання, через отриманні тілесні ушкодження та негативні наслідки.
Потерпілим ОСОБА_5 були подані цивільні позови про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 3000 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн., з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також про стягнення з ОСОБА_6 5000 грн. за моральну шкоду. Завдану шкоду потерпілий обґрунтував, що злочином йому було спричинено матеріальну шкоду, пов`язану із лікуванням та моральні страждання, пов`язані із відчуттям фізичного болю та душевних хвилювань через стан здоров`я та отримані травми.
Позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, із наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що потерпілому було завдано легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ним витрачались кошти на лікування, але в судовому засіданні потерпілий пояснив, що чеки на придбані ліки у нього не зберіглись. Потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному стресі, фізичному болю, що негативно вплинуло на його стан здоров`я, тому позов в частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи, що потерпілий місяць знаходився на лікуванні, що підтверджується відповідними документами. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому вважає за необхідно задовольнити частково позов за спричиненні моральні страждання, через отриманні тілесні ушкодження та негативні наслідки.
Потерпілим ОСОБА_4 були подані цивільні позови про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 3000 грн.. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн., з обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а також про стягнення з ОСОБА_6 5000 грн. за моральну шкоду. Завдану шкоду потерпілий обґрунтував, що злочином йому було спричинено матеріальну шкоду, пов`язану із лікуванням та моральні страждання, пов`язані із відчуттям фізичного болю та душевних хвилювань через стан здоров`я та отримані травми.
Позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, із наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що потерпілому було завдано легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ним витрачались кошти на лікування, але в судовому засіданні потерпілий пояснив, що чеки на придбані ліки у нього не зберіглись. Потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному стресі, фізичному болю, що негативно вплинуло на його стан здоров`я, тому позов в частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи, що потерпілий місяць знаходився на лікуванні, що підтверджується відповідними документами. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому вважає за необхідно задовольнити частково позов за спричиненні моральні страждання, через отриманні тілесні ушкодження та негативні наслідки.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Так судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 було затримано 10.06.2019 року. Попереднє ув`язнення ОСОБА_6 з 10.06.2019 року зараховується судом у строк покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України день за день.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.12.2018 року було задоволенно клопотання слідчого та накладено арешт на виявлене та вилучене, під час проведення огляду місця події, який проводився 27.12.2018 за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , майно, який підлягає скасуванню.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта у розмірі 572 грн..

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту закінчився 03.01.2019 року та більш не продовжувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 10.06.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№ 27)».
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_8 , звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_9 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_9 , звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави, витрати на проведення експертизи у розмірі 572 грн., по 286 грн. з кожного.
Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.
Зняти арешт з майна накладеного згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.12.2018 року.
Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області, а саме: мобільний телефон «Samsung SM-G361H/DS» IMEI НОМЕР_5 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_3 , мобільний телефон «Nokia 1616» IMEI НОМЕР_3 , повернути потерпілому ОСОБА_4 , пачка цигарок «Sobranie» запечатана, пачка цигарок «Winston XS» з 11 цигарками, пачка цигарок «Rothmans Demi click» з 15 цигарками - знищити, банківську карту «Приватбанку» № НОМЕР_4 повернути ОСОБА_6 за належністю, джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору - знищити. Грошові кошти в сумі 319 гривень, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_3 , вважати повернутим потерпілому за належністю.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченим, захисникам, потерпілим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_6 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1