справа № 197/469/20
провадження № 1-кп/197/15/21
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Широке кримінальне провадження №№ 0000007, 0000134, (об`єднані в одне провадження) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, працюючого слюсарем у ФОП ОСОБА_5 , прож.: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 вересня 2006 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 02 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 01 рік. Згідно постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2006 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця позбавлення волі строком на 02 роки;

- 10 листопада 2008 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 395, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 03 роки 10 місяців. Звільнений 22 квітня 2011 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2011 року, умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 01 рік 01 місяць;

- 07 грудня 2011 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 04 роки 04 місяці;

- 31 січня 2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 04 роки 10 місяців;

- 26 червня 2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 05 років. Звільнений 09 березня 2016 року у зв`язку з відбуттям покарання,

- 02 листопада 2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 02 роки,

- 25 лютого 2021 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 70, 185 ч.2 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 03 роки,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно 17.04.2020 року приблизно о 15 годині 55 хвилин, знаходячись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовано за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи засновані на знайомстві довірливі відносини з ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у останнього його мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «6s» сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/330 від 24.04.2020 становить 2913,33 гривень, у сірому силіконовому чохлі та з сім карткою мобільного оператору ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_1 (які не становлять для потерпілого матеріальної цінності), що належить ОСОБА_6 при цьому повідомивши останнього, про те, що після здійснення дзвінка поверне йому мобільний телефон, хоча робити цього не збирався.

Після того як ОСОБА_6 , будучи впевненим у добропорядності намірів ОСОБА_4 , добровільно передав йому вищезазначений телефон, останній із належним ОСОБА_6 майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2913,33 гривень

Крім того, ОСОБА_4 10.07.2020 близько 16.10 годин перебуваючи біля приміщення "Приватбанку" за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власниці, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, таємно, повторно, із металевої конструкції для паркування велосипедів, що розташована біля приміщення банку, викрав велосипед марки "Салют", синього кольору, що належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з викраденим з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Згідно висновку експерта №2570 від 02.08.2020 ринкова вартість велосипеду марки "Салют" з колесами 26 дюймів, в гарному стані на ходу, придбаного новим в 2015 році, станом на 10.07.2020 складає 1550 гривень.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1550 гривень.

Обвинувачений, допитаний в судовому засіданні, свою провину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Фактичні обставини справи він не оспорює і не заперечує проти застосування ст. 349 ч. 3 КПК України. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні суду обвинувачений показав, що викладені в обвинувальних актах обставини повністю відповідають дійсності. Вину визнає повністю та розкаюється у вчиненому.

Потерпілі, повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Ними подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, клопотань, відводів не мають, фактичні обставини справи не оспорюють, наслідки ст. 349 ч. 3 КПК України їм відомі і вони добровільно погоджуються на застосування такого порядку дослідження доказів.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та його дії необхідно було б кваліфікувати за ст. 185 ч. 2 КК України.

Однак, з урахуванням чинних редакцій ст.ст. 32, 33 КК України злочини не можуть утворювати сукупність як форму множинності злочинів, оскільки кожен зі злочинів підлягає кваліфікації за відповідною статтею Основної частини КК (ч. 2 ст. 33 КК України). Подібної норми ст. 32 КК України не містить, у зв`язку з чим кожен із тотожних злочинів (злочинів з однаковими складами), які утворюють повторність як форму множинності злочинів, не повинен кваліфікуватися окремо (самостійно) на етапі остаточної кримінально-правової оцінки вчиненого. Іншими словами, відбувається своєрідне поглинання раніше вчинених злочинів останнім кримінально караним діянням і кількість вчинених тотожних злочинів на кваліфікацію не впливає.

У статтях Особливої частини КК повторність у багатьох випадках визначено як кваліфікуючу ознаку. Отже, у цих випадках у законі йдеться про вчинення повторно (що означає вчинення вдруге, втретє і більше разів) такого ж самого, ідентичного за своєю кваліфікацією злочину. Такий вид повторності називають повторністю тотожних злочинів.
Суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 7 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 року, згідно якого, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють

ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК

повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад,

крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або

крадіжка, поєднана з проникненням у житло). Якщо ж злочини, які
утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу
злочину (наприклад, три крадіжки, поєднані з проникненням у житло,

п`ять розбоїв, вчинених організованою групою, тощо), їх

кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті

Особливої частини КК. У таких випадках повторність

злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які

стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних

злочинів.

Отже, кваліфікація діяння обвинуваченого за ст. 185 ч. 2 КК України є зайвою, оскільки має місце повторність тотожних злочинів, які вчинені 23.03.2020 (засуджений вироком від 25.02.2021 за ст. 185 ч. 2 КК України ), 22.04.2020, 26.06.2020 (засуджений вироком від 02.11.2020 за ст. 185 ч. 2 КК України) та 10.07.2020 (в даній справі, тобто епізод мав місце до ухвалення двох попередніх вироків та є 4 епізодом - повторність тотожних злочинів).

Також, суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, та його дії необхідно кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені ним злочини, суд враховує характер та ступінь тяжкості кожного вчиненого ним злочину, кількість епізодів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується як особа, яка не одружена, офіційно працює, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2007 року, на яку скарги від сусідів не надходили, зі слів обвинуваченого має 1 неповнолітню дитину.

Суд враховує обставини, які пом`якшують покарання,згідно ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України щире каяття.

Також суд враховує як обставину, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 ч. 1 п. 1 КК України рецидив злочинів.

Підстави для призначення покарання в порядку ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Цивільний позов в справі не заявлявся.
Суд вважає за необхідне визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, та, враховуючи стан його здоров`я, майновий, сімейний стан, призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вироку Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2021 обвинуваченого засуджено за ст.ст. 70, 185 ч.2 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 03 роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України необхідно призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши повністю покарання, відбуте частково за попередніми вироками Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 02.11.2020 та 25.02.2021, та за сукупністю злочинів призначити остаточно покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого, його щирого каяття, відсутності злочинів, вчинених обвинуваченим, після 10.07.2020, а також його майнового стану, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що винуватому достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді позбавлення волі без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного йому покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Відповідно до вимог ст.. 124 КПК України із засудженого на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз№ 19/104-17/1/5/330 в сумі 653,80 грн.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- велосипед «Салют», синього кольору, який зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , повернути останній,

- мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «6s» сірого кольору, який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у відповідності до ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Кваліфікацію діянь ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України виключити.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши повністю покарання, відбуте частково за попередніми вироками Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 02.11.2020 та 25.02.2021, та за сукупністю злочинів призначити остаточно покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки (якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки), поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого:
- періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази:

- велосипед «Салют», синього кольору - повернути потерпілій ОСОБА_7 ,

- мобільний телефон марки «Apple Iphone» моделі «6s» сірого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Із засудженого на користь держави стягнути витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судової експертизи № 19/104-17/1/5/330 в сумі 653,80 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_1