Справа № 697/360/21
Провадження № 1-кп/697/112/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження № 0000020 від 15.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Малокаховка, Каховського району, Херсонської області, без місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (подобова оренда), неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:

- 01.11.1989 Канівським міським судом Черкаської області за ст. 94 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 10.04.1991 Ковельським міським судом Волинської області за ст. 17, ч. 3 ст. 183 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 16.12.1992 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 222, ст. 43 КК України;

- 25.05.2001 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 29.07.2003 Гребенковським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 153 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 19.04.2007 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном строком на 2 роки;

- 11.03.2008 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 10.09.2008 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 17.11.2009 Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 03.12.2009 Каховським міським судом Херсонської області за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 08.04.2013 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 23.05.2013 Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 08.05.2020, маючого у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимий 01.11.1989 Канівським міським судом Черкаської області за ст. 94 КК України до 9 років позбавленням волі; 10.04.1991 Ковельським міським судом Волинської області за ст. 17, ч. 3 ст. 183 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 16.12.1992 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 222, ст. 43 КК України; 25.05.2001 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення волі; 29.07.2003 Гребенковським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 153 КК України до 3 років позбавлення волі; 19.04.2007 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном строком на 2 роки; 11.03.2008 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 10.09.2008 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 17.11.2009 Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 03.12.2009 Каховським міським судом Херсонської області за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.04.2013 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі; 23.05.2013 Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 08.05.2020, маючого у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисні злочини проти власності.

Так, ОСОБА_6 , 05.01.2021, близько 10:00 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, через паркан проник на територію домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого через вхідні двері проник до приміщення будинку ОСОБА_5 , з якого таємно викрав золоте кільце вагою 2 грами вартістю 2000,00 грн., золоте кільце вагою 4 грами вартістю 4000,00 грн., одну пару золотих сережок вагою 4 грами вартістю 4000,00 грн., срібне кільце вартістю 300 грн., срібне кільце вартістю 500 грн. та одну пару срібних сережок вартістю 500 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 11300,00 грн.

Він же, ОСОБА_6 , 15.01.2021, близько 09:30 год, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, зберігаючи при собі ніж, який заздалегідь взяв з собою, через хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , після чого шляхом віджиму вікна у веранді будинку проник до приміщення будинку ОСОБА_4 , перебуваючи у якому таємно викрав грошові кошти в сумі 1600 грн., що знаходились зверху на дерев`яній шафі та належали потерпілій ОСОБА_4 . Після цього, почувши, що потерпіла прийшла до свого будинку, відчинила двері до будинку та зайшла у веранду, ОСОБА_6 , розуміючи, що викритий у вчиненні крадіжки, взяв у праву руку ніж, який мав при собі, і тримаючи ніж перед собою на рівні ділянки живота вийшов у веранду де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_4 та ОСОБА_9 із погрозою застосування ножа, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_4 та ОСОБА_9 розцінили вказані дії ОСОБА_6 як погрозу застосування відносно них насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, та відступивши назад надали можливість ОСОБА_6 вийти з будинку. Після цього ОСОБА_6 вибіг з будинку та втік, завдавши потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Він же, ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням час і місці, придбав у невстановлений слідством спосіб мисливський ніж, який згідно висновку судового експерта № СЕ-19/124-21/2147-ХЗ від 25.02.2021 являється холодною зброєю колючо-ріжучої дії та являється мисливським ножем загального призначення, який виготовлено саморобним способом. Після чого, умисно, без передбаченого законом дозволу носив вказаний ніж при собі, до моменту його вилучення під час затримання ОСОБА_6 поліцейськими відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області 02.02.2021 за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси, Черкаської області.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав суду, що дійсно 05.01.2021 близько 9:30 10:00 год. приїхав в с. Степанці до свого друга, а виявилося, що він там не живе, хотів зайти в двір через хвіртку, але хвіртка була зачинена, зайшов через город, будинок був відкритим, він туди зайшов та зазначив, що в будинку ніби нікого не було. Він покликав людину, ніхто не відізвався, зайшов в одну з кімнат де спала дівчина. Він її запитав, чи є хто вдома та остання сказала, що немає. Побачив, що дівчина спить пішов на вихід і вже при виході з будинку побачив в будинку шкаф де щось лежало, підійшов та взяв шкатулку та потім, як з`ясував, що в шкатулці були ювелірні вироби. В судовому засіданні визнав, що серед ювелірних виробів були два золотих кільця, пара золотих сережок срібне кільце та одна пара срібних сережок. Зазначив також, що пішов на зупинку і поїхав в місто Черкаси. Також вказав, що золото, яке було в шкатулці він продав особам кавказької національності, а ті в свою чергу дали йому якусь суму коштів, скільки точно не пам`ятає. Також зазначив, що через деякий час (днів через 10) знову приїхав в с. Степанці, приблизно це було до обіду, зайшов в будинок, який був закритим, але відкрите було вікно, через яке шляхом штовхання він проник до будинку. Порушивши звичний порядок речей, знайшов 1600 гривень (купюри номіналом по 100 грн.), які знаходилися на шкафу, взяв гроші, інших речей не брав. Хотів вже виходити як почув біля будинку хазяїнів, які повернулися додому. Виходив через вхідні двері будинку, які вже відкрили хазяїни та сказав їм, щоб відійшли в сторону, махнувши рукою. Підтвердив, що в його руках був ніж, який він тримав в руці для самозахисту. Зазначив, що потерпіла та свідок напевне бачили в нього цей ніж при його виході з будинку та вони дали йому можливість вийти з будинку. Після цього через ліс пішов на зупинку та повернувся до міста Черкаси. Викраденими коштами розпорядився на власні потреби. Крім цього, показав, що цей ніж він носив з собою, де його придбав не пам`ятає, дозволу на носіння холодної зброї, а саме: колючо-ріжучої дії не має. Підтвердив факт вилучення в нього цього ножа під час затримання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнає вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень зазначив, що внаслідок дій ОСОБА_6 не настало ніяких тяжких наслідків, відсутні цивільні позови потерпілих, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю і добровільно надавав показання. Крім цього, захисник просив при призначення ОСОБА_6 покарання застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими по справі, показаннями потерпілої ОСОБА_5 та свідків, допитаними в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що 05.01.2021 десь о 10:30-11:00 год. вона пішла з дому на зупинку. Вдома залишилась її донька. Двері в хату не закривала, оскільки була закрита хвіртка. Десь о 10:50 год. їй зателефонувала донька і сказала, що по будинку ходить якийсь дядько. Зазначила, що відразу зателефонувала чоловікові, сама додому не поверталась. Чоловік пішов на роботу о 7 год. ранку. Коли чоловік з сусідом, після її дзвінка, прийшли до їх будинку, то в будинку крім доньки вже нікого не було. Як з`ясувалось пізніше, чоловік, який перебував в будинку ходив там, а донька подумала, що це приїхав батько. Цей чоловік запитав у неї чи є хтось вдома, на що вона відповіла, що сама і він пішов. Потім виявилось, що з будинку зникли прикраси, а саме: обручка 2 г. та дві сережки по 2 г. кожна золоті, 2 срібні обручки, які знаходились в коробочці в шкафу на полиці на видному місці. Претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру ОСОБА_5 не має.

В наступні судові засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`являлася, подала до суду заяву про закінчення розгляду справи без її участі, міру покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є донькою потерпілої ОСОБА_5 та була на зимових канікулах. 05.01.2021 о 10 год. вона була в своєму будинку в АДРЕСА_2 , і прокинулась від того, що по хаті ходить якийсь чоловік, який зайшов до неї в кімнату і запитав чи є мама, і чи є хтось вдома. Зазначила, що цей чоловік був одягнений в чорну куртку поверх якої було видно синій капюшон. Він був у масці, високий, міцної статури. Після короткого діалогу він покинув її кімнату та згодом будинок. Вона відразу зателефонувала мамі десь приблизно через 5 хв., а потім вже через 15 хв. приїхав батько. Про відсутність речей вони дізнались згодом та виявили, що зникли прикраси, які були в серванті в батьківській кімнаті, а саме: обручка 2 г. та дві сережки по 2 г. кожна золоті, 2 срібні обручки. В будинку був порядок. Фіртка була зачинена на замок. ОСОБА_10 в судовому засіданні впізнала особу обвинуваченого.

Показання свідка ОСОБА_10 , які вона надала в судовому засіданні, підтвердив також ОСОБА_6 при проведенні його допиту в ході судового засідання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказав, що 05.01.2021 він поїхав десь о 7 годині ранку на роботу. Приблизно з 10 до 10:30 год. йому зателефонувала дружина і повідомила про те, що їй в свою чергу зателефонувала донька та повідомила, що в них у будинку перебуває незнайомий чоловік, який запитав у доньки чи є мама і чи є хтось вдома. Вказав, що після цього поїхав додому, однак, приїхавши, незнайомого чоловіка в будинку вже не було. Після цього, знаючи, що біля школи є камера, свідок ОСОБА_11 звернувся до директора школи, щоб подивитись відео з камер. При перегляді відео побачив, як чоловік проник в їх житло. Як пізніше виявилося, з їх спальні зникли прикраси, а саме: обручка 2 г. та дві сережки по 2 г. кожна золоті, 2 срібні обручки. Пояснив, що зі сторони городу є недобудований паркан де наявна дерев`яна секція. Він вважає, що чоловік, який був в їх будинку потрапив до їхнього двору через той паркан, а вже потім у будинок. В подальшому вже з камер відеоспостереження передав працівникам поліції для долучення до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження.

Також у судовому засіданні судом були досліджені письмові докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та які надані стороною обвинувачення, а саме:

- витяг з ЄРДР, що підтверджує реєстрацію кримінального провадження №0000050 від 03.02.2021 за фактом крадіжки майна з домоволодіння ОСОБА_5 (а.с.269);

- протокол огляду місця події від 03.02.2021, проведеного за участю понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яким встановлено, що оглядом місця події є територія домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Територія двору огороджена парканом (металопрофілем) та з правої крайньої сторони паркану розташована ділянка забору із дерев`яного штахету довжиною близько 2,5 метра. На території двору розташований житловий будинок та надвірні споруди. Вхідні двері та вікна в будинку зовнішніх пошкоджень не мають. При вході до будинку розташована веранда, з якої двері ведуть до зали, із зали праворуч двері ведуть до спальні № 1, в якій зі слів потерпілої ОСОБА_5 із шкатулки, яка знаходилась у серванті, невідома особа викрала золоті та срібні вироби. Прямо із зали двері ведуть до кухні, а за нею до спальні № 2 (а.с.271-273). Надано таблиці зображень на 4 арк. (а.с.274-277).

- протокол огляду предмету від 04.02.2021, з якого встановлено, що предметом огляду є диски надані свідком ОСОБА_11 та в ході огляду диску під № 2 за допомогою службового ПК було переглянуто його вміст та встановлено, що на ньому міститься відеофайл з відеозаписом камери спостереження розміщеної будівлі Степанецької спеціалізованої школи в с. Степанці. На даному відеозаписі зображена невідома особа чоловічої статі, одягнена в куртку темного кольору з капюшоном синього кольору, на шиї в даної особи наявний «баф» чорного кольору, штани темного кольору, кросівки чорного кольору з білою підошвою. Дана особа знаходиться поблизу будівлі Степанецької спеціалізованої школи в с. Степанці, також на відеозаписі зображено що дана особа, переслідує особу, жіночої статі, яка вийшла з території свого домоволодіння, а саме АДРЕСА_2 , та в подальшому дана особа повертається до вищевказаного домоволодіння і знаходиться біля паркану даної території домоволодіння.

В ході огляду диску під №1 за допомогою службового ПК було переглянуто його вміст та встановлено, що на ньому міститься відеофайл з відеозаписом камери спостереження розміщеної будівлі Степанецької спеціалізованої школи в с. Степанці. На даному відеозаписі зображена невідома особа чоловічої статі, одягнена в куртку темного кольору з капюшоном синього кольору, на шиї в даної особи наявний «баф» чорного кольору, штани темного кольору, кросівки чорного кольору з білою підошвою. Дана особа знаходиться поблизу території домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , на відео зображено, що дана особа ходить біля паркану вищевказаної території домоволодіння та через деякий час невідома особа, заходить на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 (а.с.279-280).

- постанова слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського РУ ГУНП в Черкаській області про визнання речовим доказом від 04.02.2021, з якої вбачається, що диски, які було долучено до матеріалів кримінального провадження за заявою свідка ОСОБА_11 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000050 від 03.02.2021 та залишено при матеріалах кримінального провадження (а.с.281-282).

- протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 та відеозапис вказаної слідчої дії від 11.02.2021 за участю понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 на місці події показав учасникам слідчої дії яким чином вчинив злочин. Так, на прохання слідчого розповісти про обставини події 05.01.2021 в с. Степанці, Черкаського району, Черкаської області під відеофіксацію ОСОБА_6 показав, що 05.01.2021, близько 10:00 год він приїхав з м. Черкас в с. Степанці, Черкаського району. В центрі села біля школи через паркан проник на територію двору по АДРЕСА_2 . Потім зайшов до будинку через вхідні двері. Перебуваючи в будинку, зайшов до дальньої спальні кімнати, там була дівчина в ліжку. Він вийшов з кімнати, зачинив двері та пішов на вихід. Перед виходом зайшов до спальні, взяв із серванту цінності: два золоті кільця, одну пару сережок, два срібні кільця, одну пару срібних сережок (а.с.283-284).

- протокол огляду предмету від 11.02.2021, відповідно до якого на огляд представлено СД-диск, на якому містяться 2 відео-файли з відеозаписом проведення слідчої дії слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 11.02.2021, за адресою: в АДРЕСА_2 (а.с.285);

- постанова слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського РУ ГУНП в Черкаській області про визнання речовим доказом від 11.02.2021, з якої вбачається, що СД-диск, на якому містяться 2 відео-файли з відеозаписом проведення слідчої дії слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 11.02.2021, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000050 від 03.02.2021 та залишено при матеріалах кримінального провадження (а.с.286);

- речові докази, оглянуті під час судового розгляду, а саме: СД-диск, на якому містяться 2 відео-файли з відеозаписом проведення слідчої дії слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 від 11.02.2021, під час безпосереднього перегляду змісту якого встановлено, що в ході слідчої дії ОСОБА_6 , шляхом відтворення обстановки вчинення кримінального правопорушення, повідомив учасникам слідчої дії про обставини скоєння ним крадіжки з домоволодіння ОСОБА_15 , що мала місце 05.01.2021.

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що при перегляді диску з відеозаписом слідчого експерименту від 11.02.2021, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 та який мав місце по цьому епізоду, на відео дійсно був він, він добровільно відтворював обстановку вчинення злочину під час слідчого експерименту та будь-якого впливу на час слідчого експерименту на нього ніхто не здійснював.

- 2 СД-диски, на яких містяться по 1 відеофайлу. При перегляді дисків встановлено, що вказане відео знімалось з камер відеоспостереження школи, яка знаходилась неподалік домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 . При перегляді диску № 1 встановлено, що на ньому міститься запис, час по відео: 05.01.2021, з 10:00 год. по 10:59 год., на якому присутній чоловік ОСОБА_6 , одягнутий в куртку темного кольору, штани темного кольору, в кросівках з білою підошвою, а також на відео видно кофту (капюшон від неї) синього кольору. ОСОБА_6 (час по відео з 10:36 год. по 10:37 год.) проходить повз приміщення школи та рухається в невідомому напрямку (в протилежному до домоволодіння потерпілої), в цей час говорить по телефону. Через декілька хвилин (час по відео з 10:39 год. по 10:40 год.) ОСОБА_6 повертається з напрямку, протилежного від домоволодіння потеплілої ОСОБА_5 , проходить повз школу, та йде в напрямку домоволодіння потерпілої. При перегляді диску № 2 встановлено, що на ньому міститься запис, час по відео: 05.01.2021, з 10:00 год. по 10:59 год. Так, у період з 10:41:20 хв. по 10:43:11 хв. на відео видно, як чоловік у темному одязі, кремезної статури, крізь хвіртку проходить на територію домоволодіння потерплої ОСОБА_5 , а через декілька хвилин виходить з вказаного подвір`я так само через хвіртку, після чого чоловік пішов у невідомому напрямку.

- оглянутими речами ОСОБА_6 , вилученими під час його затримання 02.02.2021, а саме: баф, куртка, кофта, взуття (кросівки), які відповідають опису одягу, на які вказала свідок ОСОБА_10 під час її допиту в судовому засіданні, а також встановлено співпадіння з речами, в яких був одягнутий чоловік на відео з камер відеоспостереження школи.

Оцінюючи покази обвинуваченого, дослідивши інші докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, є доведеним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом крадіжки прикрас 05.01.2021 з домоволодіння громадянки ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло.

Також, незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні даного кримінального правопорушення свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 15.01.2021 о 08 год ранку вона пішла з дому, побула на роботі та десь о 09-09:30 год. поверталась із знайомим ОСОБА_16 до себе додому і запросила його випити кави. Точно пам`ятає, що вхідні двері до будинку вона зачиняла на замок. Коли вони з ОСОБА_16 підійшли до веранди, ОСОБА_4 дістала ключ, щоб відкрити веранду, однак здивувалась, тому що двері в будинок з веранди були навстіж відкриті, ще й сказала ОСОБА_17 , що у неї склероз, оскільки ж двері зачиняла на замок. Десь через хвилину, як вони з ОСОБА_16 про це поговорили, з будинку вийшов чоловік з ножем, одягнений у кросівки й куртку. Погрожуючи ножем, який тримав перед собою на рівні свого бедра, сказав: - «Дай дорогу, бо пурону!». Вона дуже злякалась, відступила і сказала ОСОБА_9 , щоб той пропустив цього чоловіка, після чого невідомий вийшов. Ніж, з яким обвинувачений вийшов з будинку був не її, в її господарстві такого ножа немає. ОСОБА_4 зазначила, що після цього вона була в шоці. Потім, коли зайшла в будинок зрозуміла, що невідомий чоловік щось шукав. Помітила, що зникли 1600,00 грн, які зберігалися в косметичці та яка знаходилася зверху на шафі. Вона обдивилась все на вулиці і побачила сліди біля вікна, штовхнула вікно і воно відкрилось. Таким чином, потерпіла ОСОБА_4 вказала, що чоловік потрапив в її дім через вікно у веранді. Потім зателефонувала дочці ОСОБА_18 .. В судовому засіданні впізнала обвинуваченого.

В наступні судові засідання потерпіла ОСОБА_4 не з`являлася, подала заяву про закінчення розгляду справи без її участі, міру покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що потерпіла ОСОБА_4 є її матір`ю. 15.01.2021 приблизно 9 год. 9 год. 40 хв. зателефонувала їй мама і сказала, що у неї в будинку безлад. Повідомила, що коли повернулась додому, відкрила вхідні двері та виявила, що двері в будинок були відкриті, вона здивувалась. Потім вийшов чоловік з ножем і погрожуючи їй ножем сказав: - « ОСОБА_19 , а то пурону!». Мама відійшла і він пішов з будинку. Зі слів мами викрав приблизно 1000,00 грн. і біжутерію. Мама була дуже схвильованою, та повідомила її, що переживала за своє життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав, що потерпілу ОСОБА_4 знає тривалий час, спілкуються. 15.01.2021 разом вони приїхали до неї додому, щоб випити кави. ОСОБА_4 взяла ключі, щоб відкрити веранду, але вхідні двері в будинок були відкритими навстіж. Раптом з хати вийшов чоловік, який сказав давайте дорогу бо чи заріжу чи підріжу (точно пригадати не може), у чоловіка в руках був ніж. Свідок з ним зустрівся, як той виходив з будинку. Зазначив про те, що звичайно злякався за своє і ОСОБА_20 життя і випустив його. Крім ножа у цього чоловіка в руках нічого не було. Особисто з свідком цей чоловік не говорив, оскільки ОСОБА_9 вказав, що в будинок зайшов пізніше за ОСОБА_4 , однак інформацію від обвинуваченого стосовно того щоб дали дорогу свідок почув особисто. Фізично чоловік ні на кого не нападав. ОСОБА_4 стояла біля дверей. В судовому засіданні впізнав обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що він був понятим під час проведення слідчої дії стосовно впізнання особи 02.02.2021. Вказав, що їх було 4 особи чоловічої статі, включаючи і обвинуваченого, майже всі одного зросту і кольору волосся. Під час проведення слідчої дії спочатку впізнавала жінка, а потім чоловік, обидва вказали на обвинуваченого. Під час впізнання всі були без наручників. В протоколі пізнання був понятим і ставив свій підпис.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що він був присутнім під час проведення слідчої дії стосовно впізнання особи 02.02.2021 у райвідділі. Вказав, що було 4 особи чоловічої статі, включаючи і обвинуваченого, майже всі одного зросту і кольору волосся. Був понятим. Пізнавали 2 рази, спочатку жінка, а потім чоловік. Під час впізнання спочатку жінка, а потім чоловік вказали на обвинуваченого. В протоколі пізнання ставив свій підпис.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що пам`ятає обвинуваченого з дитячих років, тому що він жив у с. Степанці. 15.01.2021 приблизно 11:00 год. приїхала з ОСОБА_24 та коли підійшла до будинку ліворуч, побачила сусідку, а праворуч біля будинку стояв чоловік, який привітався. В цей час підійшла сусідка, забрала пляшку і пішла. Чоловік, якого бачила, розмовляв по телефону. Потім вона зайшла в будинок і запитала в чоловіка чи ніхто не приходив. Він відповів, що ні. Чоловік якого вона бачила біля будинку, був у легкій темній куртці, з синім капюшоном, в кросівках з білою підошвою, високої статури, маски на ньому не було, обличчя було добре видно та в судовому засіданні підтвердила, що це був обвинувачений.

Показання свідка ОСОБА_23 , які вона надала в судовому засіданні, підтвердив також обвинувачений ОСОБА_6 при проведенні його допиту.

Також, у судовому засіданні були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення та які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме:

- протокол огляду місця події від 15.01.2021, яким проводився за участю понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .. Оглядом місця події є територія домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Територія домоволодіння зі сторони вулиці Ткаченка огороджена парканом, металеві ворота і хвірточка. При вході на територію двору хвірточка була відчинена, та хвірточка зачиняється на засув у верхній частині хвірточки з внутрішньої сторони домоволодіння. Ворота зачинені. При вході на територію двору, прямо розташований житловий будинок, з правої сторони розташовані підсобні приміщення. Безпосереднім оглядом місця події є житловий будинок. З правої сторони від вхідних дверей, біля другого вікна веранди на сніговому покритті виявлено один слід низу взуття, який був зафіксований методом масштабної фотозйомки на службовий цифровий фотоапарат «Canon». Вхідні двері до веранди (будинку) на момент огляду відчинені та на дверях слідів злому не виявлено. У приміщенні веранди з правої сторони розташовані два дерев`яні вікна. У першому вікні, що знаходиться ближче до вхідних дверей веранди, половина вікна зачинена, але засувки на даній половині вікна не зачинені. Із веранди двері №1 ведуть до приміщення будинку, двері №2 ведуть до приміщення каптерки. При вході до приміщення будинку двоє дерев`яних дверей привідчинені. При вході розташована кімната-прихожа в якій загальний порядок речей порушено. Із прихожої праворуч двері ведуть до кухонної кімнати, прямо до спальні № 2, лівіше двері ведуть до спальні № 1. В приміщенні будинку загальний порядок речей порушено, речі розкидані та знаходяться не на своїх місцях. При обробці дактилоскопічним порошком червоного кольору речей і предметів у приміщенні будинку було виявлено на годиннику, який знаходився на дивані - один слід попілярних візерунків (СПВ) зовні, на відстані 25 см від лівого краю і 31 см від нижнього краю. Другий СПВ було виявлено на фарфоровому чайнику в спальні № 1 у шафі. Один слід структури матеріалу виявлено на фарфоровому чайнику, який знаходився на ліжку в спальні № 1 (а.с.159-162).

Під час огляду виявлено та вилучено один слід низу взуття, два сліди папілярних візерунків зафіксоване на липку стрічку-скотч. До протоколу огляду місця події від 15.01.2021 додано таблиці зображень на 11 арк. (а.с.163-173).

- рапорт старшого о/у відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_27 , в якому встановлено, що під час виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території т.в.о. слідчого СВ ВП №1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області по ухвалі Каховського міськрайонного суду Херсонської області про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного від 20.10.2020, працівниками СКП відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області 02.02.2021 о 16:00 год. по вул. Пастерівська, 104, в м. Черкаси Черкаської області було затримано гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час затримання в нього були при собі речі: ніж із чохлом, баф, куртка, кофта, взуття, паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківська картка банку «monobank»» НОМЕР_1 банківська картка банку «ПУМБ» НОМЕР_2 , банківська картка банку «UKRSIBBANK» НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «НОМІ і249» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-карткою з номером НОМЕР_6 із карткою пам`яті ємністю 16 Гб, мобільний телефон марки «НОМІ і189» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 із сім-карткою з номером НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Самсунг М21» ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 із сім-карткою з номером НОМЕР_12 , які було вилучено (а.с.179).

- протокол затримання особи ОСОБА_6 від 02.02.2021, відповідно до якого, ОСОБА_6 затримано 02.02.2021 о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104. Під час здійснення особистого обшуку у ОСОБА_6 , у присутності понятих було виявлено та вилучено: два мобільні телефони «Samsung М 21» ІМЕІ: НОМЕР_10 ІМЕІ: НОМЕР_11 з № НОМЕР_12 ; «НОМІ» ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ: НОМЕР_8 з № НОМЕР_9 , а також телефон «НОМІ» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 з номером НОМЕР_6 . Під час особистого огляду було вилучено матерію чорного кольору (баф). Під час огляду речей, а саме спортивної сумки, було вилучено спортивні кросівки «NIKE» чорного кольору з білою підошвою 46 р., чоловіча зимова куртка темно-синього кольору, спортивна кофта з капюшоном світло синього кольору, мисливський ніж з чохлом чорного кольору, паспорт, ідент. код, банківські картки «монобанк», «ПУМБ», «Укрсиббанк» (а.с.180-182).

- протокол пред`явлення особи до впізнання від 02.02.2021, проведеного за участю понятих, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_4 заявила, що серед чотирьох осіб, вона впізнала особу під №4, якою був ОСОБА_6 та вказала, що саме цей (а.с.185-188).

- протокол пред`явлення особи до впізнання від 02.02.2021, проведеного за участю понятих, відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 заявив, що серед чотирьох осіб він впізнав особу під № 3, яким був ОСОБА_6 та саме цей чоловік був 15.01.2021 (а.с.192-195).

- протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 та відеозапис вказаної слідчої дії від 05.02.2021 за участю понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , потерпілої ОСОБА_4 , який на місці події показав обставини скоєння відносно ОСОБА_4 злочину. Так, ОСОБА_6 вказав, що 15.01.2021, близько 09 год. 30 хв. він проник до будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , з якого викрав 1600 грн. На прохання слідчого ОСОБА_6 показав, що 15.01.2021, зранку приїхав з м. Черкас до зупинки «Довжик», після чого на автобусі «Київ-Миронівка» поїхав від зупинки «Довжик» в с. Степанці. Вийшов на зупинці в с. Степанці, пішов через центр села на вулицю Ткаченка в с. Степанці. Підійшов до невідомого будинку, відчинив хвіртку, зайшов на територію двору. Через вікно у веранді заліз до будинку. У будинку нікого не було. З будинку викрав 1600 грн. купюрами по 100 грн. Потім почув голоси чужих і вирішив виходити з будинку через двері. Взяв в праву руку ніж та вийшов з веранди, погрожуючи жінці і чоловіку вийшов з будинку, вийшов на вулицю та побіг в лівий бік, в бік лісу. Ніж викинув в праву сторону в сніг 20 м. від дороги. Після чого побіг через поле, через ліс до автобусної зупинки. Викликав таксі з м. Канева та поїхав в м. Канів. Із м. Канева поїхав в м. Черкаси. Грошові кошти витратив на власні потреби (а.с.201-202).

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що при перегляді диску з відеозаписом слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_3 , який мав місце по цьому епізоду, на відео дійсно був він, добровільно відтворював обстановку вчинення злочину, під час слідчого експерименту та впливу на час слідчого експерименту на нього ніхто не здійснював.

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 09.02.2021 за участі потерпілої ОСОБА_4 , відповідно змісту якого остання серед чотирьох подібних впізнала ніж під № 2, з яким був невідомий чоловік 15.01.2021 (вказаний ніж згідно протоколу затримання був вилучений у ОСОБА_6 під час його затримання від 02.02.2021) (а.с.228-231).

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 09.02.2021 за участі свідка ОСОБА_9 , відповідно змісту якого останній серед чотирьох подібних впізнав ніж під № 1, з яким був невідомий чоловік 15.01.2021 (вказаний ніж згідно протоколу затримання був вилучений у ОСОБА_6 під час його затримання від 02.02.2021) (а.с.232-235).

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 при проведенні його допиту підтвердив, що оглянутий в судовому засіданні речовий доказ ніж, що було вилучено в нього 02.02.2021 при затриманні, він тримав в руках коли виходив з будинку ОСОБА_4

- протокол огляду предмету від 05.02.2021 відповідно до якого проведено огляд диска на якому міститься відеозапис слідчої дії слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 . Оглядом встановлено, що на DVD-R диску міститься відеозапис слідчої дії слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 05.02.2021, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.203).

- речовими доказами, оглянутими під час судового розгляду, а саме: СД-диском із відеозаписом проведеної слідчої дії, а саме: слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 05.02.2021.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що при перегляді диску з відеозаписом слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_3 , який мав місце по цьому епізоду, на відео дійсно був він, добровільно надавав покази під час слідчого експерименту та впливу на час слідчого експерименту на нього ніхто не здійснював.

- оглянутими речами ОСОБА_6 , вилученими під час його затримання 02.02.2021, а саме: баф, куртка, кофта, взуття (кросівки), які відповідають опису одягу, на які вказала потерпіла ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_9 під час їх допиту в судовому засіданні.

- безпосереднім оглядом речового доказу - ножа (в чохлі), який було вилучено у ОСОБА_6 під час його затримання 02.02.2021, та який згідно протоколів впізнання від 09.02.2021 впізнали потерпіла ОСОБА_4 , та свідок ОСОБА_9 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 при проведенні його допиту підтвердив, що оглянутий в судовому засіданні речовий доказ ніж, він тримав в руках коли виходив з будинку ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що за загальним визначенням, розбій, як злочин проти власності, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 чітко вказала на те, що «коли він виходив з будинку у нього в правій руці був ніж і він сказав пропусти, а то пурону», вона злякалася, що встромить ножа, подумала в той момент про себе і про ОСОБА_9 , який був неподалік, не дай Бог, застромить, не знаю, що в людини в голові». Таким чином, реальність погрози в кожному випадку залежить від суб`єктивного сприйняття її потерпілим з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження.

Твердження обвинуваченого, які надані ним в судовому засіданні про те, що він не застосовував відносно ОСОБА_4 ножа під час заволодіння коштами з її домоволодіння, спростовуються показами потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , та матеріалами справи. До даного висновку суд приходить, зважаючи на протокол проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 та відеозапис вказаної слідчої дії.

Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, встановлена згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст. 17 КПК України).

Законодавчо встановлені ознаки складу злочину розбою, поєднаного із проникненням у житло, інше приміщення чи сховище (ч. 3 ст. 187 КК України), включають вчинення кількох взаємопов`язаних дій, однією з яких є проникнення до об`єктів, зазначених у диспозиції цієї частини статті кодексу, що в часі передує іншим діям цього злочину. Іншими протиправними діями є насильство над особою чи погроза його застосування та заволодіння чужим майном.

Нормативне визначення ознак аналізованого складу злочину не містить визначальних (відмежувальних) ознак розуміння поняття «проникнення». У диспозиції ч. 3 ст. 187 КК України немає прямої вказівки на незаконність проникнення в приміщення, принаймні такої, яка встановлена у ст. 162 цього кодексу, якою передбачено кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння. Тому зміст цього поняття належить виводити з правової природи конститутивних (визначальних) ознак складу злочину у взаємозв`язку та з урахуванням правозастосовної судової практики.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10, під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. У постанові також зазначено, що, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.

З матеріалів кримінального провадження вбачається та підтверджується показаннями потерпілої, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи одягнутий в масці, 15.01.2021 незаконно проник в житловий будинок ОСОБА_4 , шляхом віджиму вікна у веранді будинку та відкрито заволодів майном потерілої, а саме коштами в сумі 1600,00 грн.

На думку суду, викрадення майна обвинуваченим ОСОБА_6 із вищевказаного житлового будинку ОСОБА_4 , вільний доступ до якого був обмежений, після потрапляння до нього, має визнаватися незаконним проникненням.

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження (останнє кваліфікується за ч. 4 ст. 187 КК України), а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи в будь-який формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілої ОСОБА_4 таке враження внаслідок умисних дій ОСОБА_6 , що полягали у демонстрації зброї ножа та висловлення усної погрози його застосування, дійсно склалося. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК України не має значення, чи мав винний намір приводити погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я, до виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що психічне насильство виражається в погрозі заподіяти фізичне насильство, у тому числі і в погрозі вбивством. Саме тому додаткова кваліфікація за ст. 129 КК України при розбої поєднаному з погрозою вбивством, тут не потрібна. Погроза повинна мати реальний характер і сприйматися потерпілим, як така, що може бути реалізована. Настільки вона була реальна, вирішується в кожному конкретному випадку виходячи з конкретної обстановки нападу. Насильство при розбої застосовується з метою заволодіння майном або з метою його утримання.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того, чи вдалося винному заволодіти майном (усічений склад злочину).

Також в своїй постанові у справі № 194/1006/17 (провадження №51-6871 км 18) Верховний Суд зазначив, що при розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня, та, підсумовуючи, зробив висновок, що реальність погрози залежить від суб`єктивного сприйняття її потерпілим з урахуванням конкретних обставин.

Зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_4 , є жінкою, а дії обвинуваченого, який мав при собі ножа, сприймала як загрозу своєму життю в момент, коли він хотів вийти з її будинку, під час погрози застосування насильства, то з урахуванням вже встановлених фактичних обставин кримінального провадження правова кваліфікація за ч. 3 ст. 187 КК України є вірною.

Така позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка відображена в постанові № 194/1006/17 (провадження №51-6871 км 18).

У суду немає підстав ставити під сумніви показання потерпілої ОСОБА_4 щодо погроз застосування відносно неї насильства з боку ОСОБА_6 .

Суд вважає, що в діях ОСОБА_6 наявна суб`єктивна та об`єктивна сторона зазначеного злочину.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом носіння ножа, що є холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі. Крім цього, в судовому засіданні підтвердив, що мисливський ніж він носив з собою, де і коли його придбав не пам`ятає, дозволу на носіння холодної зброї колючо-ріжучої дії не має. Підтвердив також факт вилучення в нього цього ножа під час затримання. Також вказав, що саме з цим ножем 15.01.2021 перебував під час знаходження в домоволодінні ОСОБА_4 .

Також, у судовому засіданні були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол затримання від 02.02.2021, відповідно до якого, ОСОБА_6 затримано 02.02.2021 о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104. Під час здійснення особистого обшуку у ОСОБА_6 , у присутності понятих було, зокрема, виявлено та вилучено ніж з чохлом чорного кольору (а.с.180-182).

- протокол огляду предмета від 09.02.2021 (а.с.211);

- постанова про визнання речовим доказом від 09.02.2021 (а.с.224-225);

- інформація надана Управлінням превентивної діяльності Головного управління НП в Черкаській області від 26.02.2021 за № 681/20/15/01-2021 на запит Відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області № 1396/67/02-21 від 26.02.2021, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_6 , як власник мисливської нарізної, гладкоствольної, холодної зброї, спецзасобу, пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряжених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не перебуває (а.с.262).

- висновок експерта від 25.02.2021 № СЕ-19/124-21/2147-ХЗ відповідно до якого, наданий на дослідження ніж являється холодною зброєю колючо-ріжучої дії. Даний ніж являється мисливським ножем загального призначення, який виготовлено саморобним способом (а.с.264-266).

Таким чином, суд вважає, що пред`явлене органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 263 КК України є доведеним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом носіння ножа, що є холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з вказаних доказів, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 263 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо пред`явленого обвинувачення, яке перевірене судом та підтверджене дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (тяжкий), ч. 3 ст. 187 КК України (особливо тяжкий), ч. 2 ст. 263 КК України (нетяжкий), один з яких згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а інший особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання та реєстрації; раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини та їх систематичність, негативні характеристики за місцем проживання, те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позицію потерпілих, і на підставі викладеного суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст. 69 КК України та роз`ясненнями, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України може мати місце лише за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є рецидив, а тому підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Цивільні позови потерпілими не заявлено.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. При цьому, суд звертає увагу на те, що речові докази: банківська картка банку «MONOBANK» НОМЕР_1 , банківська картка банку «ПУМБ» НОМЕР_2 , банківська картка банку «UKRSIBBANK» НОМЕР_13 , 04/23, баф, куртка, кофта, взуття (кросівки), сім-картка з номером НОМЕР_6 , сім-картка з номером НОМЕР_12 , сім-картка з номером НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Самсунг М21» ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , мобільний телефон марки: «HOMI і249» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із карткою пам`яті ємністю на 16 Гб; мобільний телефон марки «HOMI і189» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 слід повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки вказані предмети не є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та не зберегли на собі сліди вчинення, підстав для вилучення їх у ОСОБА_6 суд не вбачає.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи обране судом покарання, належить залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-21/1468-Д від 11.02.2021, що складає 653,80 грн. (а.с.237-244), в зв`язку з проведенням судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-21/1554-ТР від 16.02.2021, що складає 326,90 грн. (а.с.247-251); в зв`язку з проведенням судової експертизи холодної зброї № СЕ-19/124-21/2147-ХЗ від 25.02.2021, що складає 653,80 грн. (а.с.264-267).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 187 КК України строком на 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі із конфіскацією майна;

за ч. 2 ст. 263 КК України строком на 1 (один) рік позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці із конфіскацією всього належного майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, тобто з 02 лютого 2021 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню, а саме: тримання під вартою.

Цивільні позови потерпілими у кримінальному провадженню не заявлені.

Речові докази:

- паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картку платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - після набрання вироком законної сили направити до установи відбування покарання для долучення до особової справи засудженого і зберігання;

- банківську картку банку «MONOBANK» НОМЕР_1 , банківську картку банку «ПУМБ» НОМЕР_2 , банківську картку банку «UKRSIBBANK» НОМЕР_13 , 04/23, баф, куртку, кофту, взуття (кросівки), сім-картку з номером НОМЕР_6 , сім-картку з номером НОМЕР_12 , сім-картку з номером НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Самсунг М21» ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , мобільний телефон марки: «HOMI і249» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із карткою пам`яті ємністю на 16 Гб; мобільний телефон марки «HOMI і189» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

- «DVD-R» диск із відеозаписом слідчої дії слідчого експертименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 05.02.2021 року (проведений за адресою: АДРЕСА_3 ), «CD-R» диск із двома файлами відеозапису слідчої дії слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 11.02.2021 (проведений за адресою: АДРЕСА_2 ), два «DVD-R» диски надані свідком ОСОБА_11 зберігати при матеріалах кримінальної справи;

- ніж (в чохлі) знищити;

- один слід матеріалу, два сліди пальців рук, дактилокарта заповнена на ім`я ОСОБА_4 зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_14 , громадянина України, уродженця с. Малокаховка, Каховського району, Херсонської області, без місця реєстрації, на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-21/1468-Д від 11.02.2021 в розмірі 653,80 грн. (шістот п`ятдесят три гривні, 80 копійок), в зв`язку з проведенням судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-21/1554-ТР від 16.02.2021, що складає 326,90 грн. (триста двадцять шість гривень, 90 копійок; в зв`язку з проведенням судової експертизи холодної зброї № СЕ-19/124-21/2147-ХЗ від 25.02.2021, що складає 653,80 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні, 80 копійок), а всього на загальну суму 1634,50 грн. (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривні, 50 копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1