Провадження № 1-кс/947/2665/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, адвоката (свідоцтво № 1453 від 04.05.2006), раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, вступили в попередню змову між собою, з метою вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викраденні з подальшим позбавлення волі, а також вимаганні передачі розписки, написаною ОСОБА_10 , про отримання у потерпілого грошових коштів в особливо великому розмірі.
Так, 31.08.2015, близько 20:00 годин, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен з яких діяв відповідно визначених у спільному злочинному умислі ролей, прибули на двох автомобілях, один з яких марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 батько ОСОБА_5 , на вул. Льва Толстого кут вул. Новосельського в м. Одеса та почали чекати появи ОСОБА_11 .
Після прибуття ОСОБА_11 , приблизно о 20:05 години, до вказаної адреси ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до визначених у спільному злочинному умислі ролей, діючи умисно, з корисливим мотивом, несподівано вийшовши із автомобілю, підбігли до ОСОБА_11 та з метою здійсненнярозбійного нападу, а також його викрадення почали завдавати останньому тілесні ушкодження, які виразились у нанесенні численних ударів руками та ногами у різні частини тіла.
Вживаючи заходів до захисту себе від нападу ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 , вирвавшись із оточення, побіг в сторону вул. Градоначальницької в м. Одесі.
У свою чергу, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_11 пішки почали переслідувати ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а на автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , його переслідували ОСОБА_8 , який перебував за кермом, та ОСОБА_9 , знаходячись на пасажирському сидінні.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перегородили ОСОБА_11 шлях, а останній, оббігши вказаний автомобіль та продовжуючи тікати від нападників, з метою пошуку укриття від нападу, намагався потрапити до приміщення магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17.
Однак, підбігши до дверей цього магазину, ОСОБА_7 , заблокував вхід потерпілому до приміщення магазину та почав утримувати ОСОБА_11 за шию ззаду, чекаючи на допомогу інших співучасників: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
У цей час з автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зупинився на проїзній частині біля магазину «Честор», вибігли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які разом з ОСОБА_7 , з метою обмеження можливості потерпілому чинити їм опір та заволодіння його майном, почали наносити останньому численні удари руками по всьому тілу, а ОСОБА_8 , тримавши у правій руці предмет, ззовні схожий на пістолет, та направивши його ствол в напрямку обличчя ОСОБА_11 , пригрозив останньому спричинити тілесні ушкодження із використанням вказаного предмету (зброї).
При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , відповідно до визначених у спільному злочинному умислі ролей, стояли неподалік осторонь та спостерігали за навколишньою обстановкою та нападом на ОСОБА_11 з метою попередження інших співучасників про непередбачуване прибуття органів правопорядку чи завади з боку сторонніх осіб вчиненню цього нападу, а також відвернення у подальшому уваги правоохоронних органів від визначення ролі кожного у вчиненому нападі задля перешкоджання майбутньому можливому притягненню до кримінальної відповідальності за сплановані злочини проти ОСОБА_11 .
Подолавши супротив ОСОБА_11 , шляхом погрози застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, та діючи у відповідності до розподілених ролей, ОСОБА_8 , після схову пістолету за пояс штанів, почав утримувати ОСОБА_11 , обхопивши його тулуб ззаду, а ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, наніс ззаду декілька ударів руками в область голови та тулубу ОСОБА_11 та умисно заволодів його сумкою чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, документи, а також матеріальні цінності, належні потерпілому, у тому числі: грошові кошти в сумі 300 доларів США (які згідно курсу НБУ на 31.08.2015 становить 6729 гривен); грошові кошти в сумі 1000 гривень; окуляри марки «RAY-BAN», вартістю 10000 гривень; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 ; технічний паспорт на автомобіль марки «ToyotaLandCruiser».
У той же час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , відповідно до розподілених ролей, перебуваючи з іншої сторони від потерпілого ОСОБА_11 , наніс йому руками декілька ударів в область обличчя та ривком вихопив з правої руки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Iphone 5», чорного кольору, вартістю 6000 гривень, поклавши його до правої кишені своїх штанів.
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом та метою особистого збагачення, вчинили розбійний напад на ОСОБА_11 , під час якого заволоділи майном останнього із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, спричинивши майнову шкоду потерпілому на загальну суму 23 729 гривень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен з яких діяв відповідно визначених у спільному злочинному умислі ролей, 31.08.2015, приблизно о 20:15 годині, перебуваючи біля входу до магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17, наносячи чисельні удари руками та ногами ОСОБА_11 у різні частини тіла, а також подолавши його супротив, шляхом погрози ОСОБА_8 застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, повалили потерпілого на землю.
У свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , відповідно до визначених у спільному злочинному умислі ролей, стояли неподалік осторонь та спостерігали за навколишньою обстановкою та нападом на ОСОБА_11 з метою попередження інших співучасників про непередбачуване прибуття органів правопорядку чи завади з боку сторонніх осіб вчиненню цього нападу, а також відвернення у подальшому уваги правоохоронних органів від визначення ролі кожного у вчиненому нападі задля перешкоджання майбутньому можливому притягненню до кримінальної відповідальності за сплановані злочини проти ОСОБА_11 .
При цьому, ОСОБА_10 під час здійснення нападу на ОСОБА_11 , його утримання та нанесення останньому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 задля подолання його супротиву, наблизився до безпосереднього місця перебування вищевказаних осіб сходинок біля вхідних дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та надавав усні вказівки співучасникам, у тому числі ОСОБА_7 , щодо вчинення подальших злочинів проти потерпілого.
Після чого, до автомобіля марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився на проїзній частині провулку Лютеранський у м. Одесі неподалік від входу до магазину «Честор», підійшов ОСОБА_5 , який надав вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 схопити ОСОБА_11 за руки та за ноги, примусово покласти його до багажника автомобіля, які, проти його волі і небажання знаходитись у вказаному місці, почали утримувати останнього у багажному відділенні зазначеного автомобіля, чим у такий спосіб незаконно позбавили його волі.
У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , а також ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли за вказівкою ОСОБА_5 , на вказаному автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , того ж дня, приблизно о 21:00 годині, привезли потерпілого ОСОБА_11 на територію виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_3 , де вимагали від потерпілого передати їм розписку про отримання ОСОБА_10 від нього грошових коштів у розмірі 23 000 доларів США та правовстановлюючі документи на нерухоме майно.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, помістили потерпілого до нежитлового приміщення-боксу та почали його там утримувати проти волі останнього приблизно до 01.09.2015 до 01:00 годин, позбавивши його можливості вільно залишити вказане місце, чим позбавили потерпілого волі протягом тривалого часу, тобто у період з 21:00 годин 31.08.2015 до 01:00 годин 01.09.2015.
Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , а також ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли за вказівкою ОСОБА_5 , під час незаконного утримання потерпілого ОСОБА_11 на території виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 21:00 години 31.08.2015 до 01:00 години 01.09.2015, незаконно вимагали від ОСОБА_11 передати їм розписку про отримання ОСОБА_10 у потерпілого грошових коштів у розмірі 23 000 доларів США та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, одночасно наносячи руками, ногами та заздалегідь заготовленими предметами металевими прутами численні удари по всьому тілу потерпілого ОСОБА_11 , а також погрожуючи вбивством, шляхом прикладання до його голови предмету, ззовні схожого на пістолет.
У результаті нанесених численних ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів поперечних відростків 2-4 поперекових хребців зліва, забійних ран голови, підшкірних гематом верхньої губи, задньої поверхні тулуба та стегон, що згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , продовжуючи незаконне вимагання, досягнули своєї мети, та отримали від потерпілого ОСОБА_11 розписку про отримання у нього грошових коштів ОСОБА_10 у розмірі 23 000 доларів США, після чого помістили потерпілого до нежитлового приміщення-боксу та, з метою його залякування, а також створення у нього відчуття подальшої безкарності співучасників за вчинені злочини, утримували його там проти волі останнього приблизно до 01:00 години 01.09.2015.
У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , приблизно о 01:00 години 01.09.2015 вивезли потерпілого ОСОБА_11 на автомобілі марки «BМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , до центру міста Одеси, де залишили останнього.
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вимагали у потерпілого ОСОБА_11 передачі їм документу, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови, а також засвідчуючи отримання певної грошової суми, внаслідок чого отримали чуже право на майно розписку про отримання у ОСОБА_11 грошових коштів ОСОБА_10 у розмірі 23 000 доларів США, що унеможливило у подальшому отримати або стягнути вказані грошові кошти, чим завдано потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у вказаному розмірі на суму 23 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складає 487 264 грн, яка більше ніж в шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, та згідно п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.
2. Обґрунтування стороною обвинувачення поданого клопотання.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
У зв`язку з викладеним ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також, наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження. Зокрема, у кримінальному провадженні є потерпілий ОСОБА_11 , свідки та інші підозрювані, у тому числі які тривалий час перебували у матеріальній залежності від підозрюваного, з якими він безпосередньо знайомий, йому відомі їх дані, місця проживання, інформація відносно рідних, малолітніх дітей та враховуючи той факт, що на даний час потерпілий, підозрювані та свідки у судовому розгляді не надавали будь-яких свідчень. У той же час слід зазначити, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189КК України, вчиненого шляхом застосування насилля та погрози застосування вогнепальної зброї.
Крім того, підозрюваний вчинив дії, що стали підставою для повідомлення останньому про підозру у вчиненні щонайменше 3 епізодів кримінальних правопорушень, у тому числі тяжких та особливо тяжких, не має місця роботи, підозрюється у вчиненні злочинів майнової спрямованості, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
3.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, вказавши, що тяжкість покарання не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, ризики відсутні та необґрунтовані, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох дітей, має постійне місце проживання та реєстрації, є кандидатом юридичних наук, займається адвокатською діяльністю, не має на меті ухилятися.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, вказавши, що ризики необґрунтовані, з 2015 року здійснюється досудове розслідування, він не переховувався, не здійснював тиску на потерпілого та свідків, не спілкується з іншими підозрюваними, ОСОБА_9 ніколи не був його водієм та охоронцем, не отримував від нього грошових коштів, ОСОБА_8 працював його водієм.

4. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
5. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
5.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 25.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України - у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчинене з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 187 КК України у здійсненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, а також з погрозою застосування небезпечного для життя чи здоров`я особи насильства, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб; ч. 4 ст. 189 КК України у вимозі передачі права на чуже майно з погрозою вбивства потерпілого (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.09.2015 року відносно ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 11.09.2015 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.07.2016 року, протоколом огляду предмета від 18.07.2016 року, а саме відеозапису з камери зовнішнього спостереження, які знаходяться на приватному будинку АДРЕСА_4 та виходять на вхід продуктового магазину «Честор», протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.09.2016 року, висновком експерта №2940, висновком експерта №497, висновком експерта №185, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 19.06.2020 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 24.06.2020 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 30.11.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 09.10.2020 року, протоколом огляду предмету від 09.10.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 28.10.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2015 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 04.12.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2020 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 03.12.2020 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 08.12.2020 року, протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 12.02.2021 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 17.02.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
5.2 Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які ймовірно вчинені із застосуванням насильства, із заподіянням фізичних страждань людині, життя та здоров`я якої визнається найвищою соціально цінністю, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Також, як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, на підтвердження існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, до клопотання долучено протоколи допиту потерпілого ОСОБА_11 , та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , які не лише повідомляють фактичні відомості в підтвердження існування обґрунтованої підозри в рамках даного кримінального провадження, але й брали безпосередню участь при проведенні слідчих (розшукових) дій, зокрема, у проведенні пред`явлення для впізнання, слідчого експерименту. Крім того, оскільки у випадку подальшого можливого направлення обвинувального акту до суду відносно ОСОБА_5 потерпілий та свідки будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик ймовірного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вищевказаний ризик впливу на потерпілого та свідків є мінімальним з огляду на те, що з моменту виявлення кримінального правопорушення пройшов тривалий час (дата реєстрації кримінального провадження 20.08.2015 року), протягом якого підозрюваним ОСОБА_5 будь-яких заходів незаконного впливу на потерпілого та свідків не здійснювалося, з огляду на відсутність у клопотанні будь-якого обґрунтування існування вказаних обставин.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя, з огляду на ту обставину, що підозрюваний раніше не судимий й до кримінальної відповідальності не притягувався, приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

5.3. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, займається адвокатською діяльністю, тобто має постійне джерело прибутку та міцні соціальні зв`язки, відповідно до наданих стороною захисту документів, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, сторона обвинувачення, попри встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи характеризуючи дані підозрюваної та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.04.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 26.04.2021 року, наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1