Справа № 496/2339/21
Провадження № 1-кс/496/826/21
У Х В А Л А

31 травня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки "ВАЗ 21093" державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками можливої підробки ідентифікаційного номеру кузова, який виявлений та вилучений 25.05.2021 року в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, Київське шосе 27а, власником якого є ОСОБА_4 . При цьому посилається на те, що сектором дізнання відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 26.05.2021 року ознаками кримінального проступку передбаченого ст. 290 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено що, 25.05.2021 року до ЧЧ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеський області надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що 25.05.2021 року за адресою: м. Одеса, Київське шосе 27а, працівником сервісного центру №5152 було виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру кузова на автомобілі марки "ВАЗ 21093" державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 25.05.2021 року за адресою: м. Одеса, Київське шосе 27а, було проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки "ВАЗ 21093" державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками можливої підробки ідентифікаційного номеру кузова. Автомобіль марки "ВАЗ 21093" державний номерний знак НОМЕР_1 являється речовим доказом та зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та підлягає збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Адвокат ОСОБА_5 яка діє в інтересах ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, в задоволенні клопотання дізнавача просила відмовити, посилаючись на відсутність в діях складу правопорушення, про що надала відповідні документи.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вивчивши документи надані адвокатом ОСОБА_5 суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Кримінальне правопорушення відповідно до ст.290 КК України, полягає у знищенні, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.05.2021 року за адресою: м. Одеса, Київське шосе 27а, було проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки "ВАЗ 21093" державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками можливої підробки ідентифікаційного номеру кузова.

Однак, відповідно до висновків експерта вбачається наступне: відповідно до висновку № 18-1972 судової трасологічної експертизи по дослідженню ідентифікаційних номерів автомобіля ВАЗ-21093 від 08.10.2018 року за кримінальним провадженням № 0000442 від 06.02.2018 року за ст. 290 КК України: 1)На двигуні, який досліджувався, маркування номера двигуна НОМЕР_2 нанесено за технологією заводу-виробника, не змінювалось; 2)Маркування безпосередньо символів ідентифікаційного номера (номера кузова) НОМЕР_3 , нанесеного на правій опорі амортизатора є первинним та не змінювалось; 3)На досліджуваному автомобілі ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_2 , білого кольору, 1990 року випуску, опора правого переднього амортизатора номерна деталь кузова автомобіля з`єднана з правим бризковиком та надставкою щита моторного відсіку по технології заводу-виробника, слідів перезакріплення (від`єднання) не має. Встановити експертним шляхом яким чином з`єднані складові кузова які безпосередньо примикають до номерної деталі з іншими складовими кузова автомобіля не надалось можливим оскільки клопотання експерта в повному обсязі не задоволено; відповідно до висновку № 18-2722 судової трасологічної експертизи по дослідженню ідентифікаційних номерів автомобіля ВАЗ-21093 від 12.10.2018 року, за кримінальним провадженням № 0000951 від 13.03.2018 року за ч. 1 ст. 384 КК України: 1)на двигуні, який досліджувався, маркування номера двигуна НОМЕР_2 нанесено за технологією заводу-виробника, не змінювалось; 2)Маркування безпосередньо символів ідентифікаційного номера (номера кузова) НОМЕР_3 , нанесеного на передній правій опорі амортизатора нанесено за технологією заводу-виробника, не змінювалось.

Вказані обставини також встановлені ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2018 року. Будь-яких належних та допустимих доказів знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, які б спростовували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри, стороною обвинувачення суду не надано.

В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .