Номер провадження: 11-сс/813/337/21
Номер справи місцевого суду: 501/81/21 1-кс/501/95/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 11.02.2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000922, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2020 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ (Іллічівськ) Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 11.02.2021 року задоволено клопотання слідчого ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2021 року включно.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій, існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 173 КПК України та неможливістю застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення .

Доводи обґрунтовує тим, що слідчим та прокурором в ході досудового розслідування не доведена причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому злочинів, а тому підозра є необґрунтованою. Крім того, вказує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором на доведений.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутність матеріальної шкоди.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 15 грудня 2020 року, приблизно о 22:00 годин, разом з чотирма невстановленими особами умисно, з корисливих мотивів, увірвались до квартири АДРЕСА_3 , де застосувавши насилля відносно потерпілого ОСОБА_10 у квартиру, шляхом нанесення останньому ударів руками та ногами по тілу і голові, та шляхом погрози застосування предмету, схожого на пістолет, вимагали у ОСОБА_10 10000,00 доларів США.

В подальшому, нападники заволоділи належному потерпілому ОСОБА_10 грошовими коштами у сумі 5000 грн., криптовалютою, вартість якої еквівалентно 1000,00 доларів США, які ОСОБА_10 під погрозами власноруч, за допомогою свого телефону, перевів на вказаний ними рахунок.

Крім того, перебуваючи у зазначеній квартирі, один із нападників, заволодівши банківською картою потерпілого «Монобанк» № НОМЕР_1 та PIN-кодом, 15 грудня 2020 року, приблизно о 23:55 год. за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом зняття з банківського терміналу коштів потерпілого, заволодів грошима у сумі 4000,00 грн.

Після цього ОСОБА_7 разом з чотирма невстановленими чоловіками заволоділи майном потерпілого - телефоном «Айфон 7», ноутбук «Асус», приставкою «Ікс бокс ван», та надівши на голову ОСОБА_10 мішок, вивели його з квартири та посадили в автомобіль «AUDI A4», номерний знак № НОМЕР_2 .

Пересуваючись на цьому автомобілі по м. Чорноморську Одеської області, ОСОБА_7 з іншими нападниками продовжили наносити ОСОБА_10 удари по різним частинам тіла і голові, та погрожуючи йому предметом, схожим на пістолет, примусили його дзвонити своїм знайомим та просити гроші, що він і робив, поки їх не зупинили співробітники поліції біля буд. №11 по вул. В. Шума в м. Чорноморську Одеської області.

До початку розгляду апеляційної скарги від захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Приймаючи до уваги думку прокурора, який не заперечував проти проведення апеляційного розгляду без участі захисника, на підставі положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності захисника.

Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , від 16.12.2020 року, який надав пояснення, щодо обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього;

- протоколом огляду місця події від 16.12.2020, відповідно до якого біля буд. №7 по вул. Хантадзе в м. Чорноморську Одеської області виявлено автомобіль «AUDI A4», номерний знак № НОМЕР_2 , під час огляду якого виявлено, поміж іншого, маску чорного кольору, банківські картки, в тому числі на ім`я підозрюваного, биту, одяг та взуття;

- протоколом огляду предмета диска з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано події після зупинення працівниками поліції автомобіля «AUDI A4», номерний знак № НОМЕР_2 біля буд. №11 по вул. В. Шума в м. Чорноморську Одеської області;

- висновком судомо-медичної експертизи щодо виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, під час якого ОСОБА_10 відтворив обстановку та обставини вчиненого щодо нього злочину.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність заявлених у судовому засідання ризиків та можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає в Одеській області, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

При цьому, ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, існує реальний ризик можливого здійснення останнім спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, про те що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_10 , схиляючи його до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки злочин вчинений із застосуванням насилля до ОСОБА_10 .

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 11.02.2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000922, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2020 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України строком до 16.03.2021 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4