Справа № 466/658/20
У Х В А Л А

02 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Львові у кримінальному провадженні №0000007 від 03.01.2019р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.1 ст.203-2 КК України, питання повернення обвинувального акту прокуророві,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні поставлено на обговорення питання повернення обвинувального акту прокуророві у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурора проти повернення обвинувального акту заперечив.

Обвинувачені та захисники зазначили про відсутність чіткого формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених та інші недоліки обвинувального акту, вирішення питання повернення обвинувального акту залишили на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників провадження, ознайомившись з обвинувальним актом і додатками до нього, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокуророві з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до глави 24 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом. Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені п.п.1-9 ч.2 ст.291 цього Кодексу, серед яких у п. 5 виокремлено необхідність наявності в ньому таких складових:

1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність;

3) формулювання обвинувачення.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

У Конвенції про захист прав та основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено: обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення" ( справа "Маттоціа проти Італії").

Європейський Суд з прав людини визначає обвинувачення як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру ( справа «Фоті та інші проти Італії»).

Даний обвинувальний акт вказаним вище вимогам не відповідає.

У цьому обвинувальному акті відсутнє чітке та конкретне формулювання висунутого обвинувачення стосовно кожного з обвинувачених. Слідчим проведено опис подій, які він вважає за необхідне викласти за результатами розслідування.

Обвинувачення сформульовано без індивідуалізації дій кожного з обвинувачених, без розкриття об`єктивної сторони складу злочину кожного з них. Не зазначено конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотивів кожного з обвинувачених. Фактичні обставини, які характеризують об`єктивну у суб`єктивну сторони складу злочинів, інкримінованих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 є незрозумілими та суперечливими. При визначенні форми співучасті та ролі співучасників також відсутня конкретика, оскільки пред`являючи обвинувачення одній особі, в обвинувальному акті зазначено епізоди, які інкримінуються іншим обвинуваченим.

Зокрема, в формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 , крім забезпечення нею функціонування грального закладу на адресою АДРЕСА_1 , включено і епізоди обвинувачення, за якими їй інкримінується забезпечення функціонування грального закладу на адресою в м.Стрий, які інкримінуються іншим обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 .

Також ОСОБА_7 інкримінується вчинення таких дій в період з червня по вересень 2018р., хоча згідно формулювання обвинувачення факти забезпечення нею функціонування грального закладу на адресою АДРЕСА_1 мали місце 23.08.2018р. та 29.08.2018р.

Наведене стосується і формулювання обвинувачення стосовно всіх інших обвинувачених.

Таким чином, поданий суду обвинувальний акт не містить чіткого формулювання висунутого кожному обвинувачення, органом досудового розслідування вказано фактичні обставини, що описують дії осіб, без визначення об`єктивної та суб`єктивної сторони складів кожного з інкримінованих обвинуваченим злочинів, дії співучасників не розмежовано.

Невідповідність обвинувального акт вимогам ст.291 КПК України позбавляє обвинувачених права на належний правовий захист. Окрім того, створює перешкоди здійсненню процедури судового розгляду у розумні строки. Так, на виконання вимог ст. 337 КПК України, головуючий у судовому засіданні роз`яснює суть обвинувачення, запитує чи зрозуміле воно особі. Водночас, у Кодексі не зазначено, яким чином суд має роз`яснювати суть обвинувачення, яке сформульовано не чітко і не зрозуміло для сторони захисту.

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин злочину, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин злочину в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані щодо дій, інкримінованих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в своїй сукупності не дають чіткого уявлення стосовно кожного з елементів складу злочинів, що, у свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичним формулюванням.

Враховуючи вказане, у відповідності до положень ст.314 КПК України, суддів дійшов висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Керуючись ст.ст.291,314 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 03.01.2019р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 255, ч.4 ст.28-ч.1 ст.203-2 КК України, повернути прокуророві прокуратури Львівської області ОСОБА_3 для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 08.07.2021р.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку в семиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_20 -Шумська