ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/349/21 Справа № 175/589/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0000090 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року задоволено частково клопотання слідчого відділення поліції № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого відділення поліції № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора або судді за першою вимогою; не залишати місце проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, суду.
За висновком слідчого судді, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, ризиків, зокрема, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, однак слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому враховуючи особу підозрюваного, який є собою яка раніше судима, має зареєстроване місце проживання, суд вважав достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження, обрати для підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.
В апеляції:
- прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою. В апеляційній скарзі зазначається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, може вчинити нове кримінальне правопорушення. На переконання прокурора, запобіжні заходи так як домашній арешт, особисте зобов`язання, не зможуть забезпечити явку підозрюваного до органів досудового розслідування та суду. Також, в апеляційній скарзі указується на те, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, має не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуває на обліку в органі пробації.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 , який просив відмовити в задоволенні апеляції прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

За матеріалами долученими до клопотання, 02 лютого 2021 року до ЄРДР за № 0000090 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

15 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Перевіряючи доведеність заявлених в клопотанні прокурора ризиків, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину за який передбачено покарання до п`яти років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, при цьому будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання та дійшов висновку, що з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

За наведених обставин, доводи прокурора в апеляції на те, що оскаржувала ухвала суду є необґрунтована та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Сама по собі наявна у підозрюваного судимість, як на це посилається прокурор в апеляції, не є виключними і достатніми обставинами, у даному випадку, для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено досить переконливих обставин і доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання визначеним судом ризикам.

Таким чином, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року у кримінальному провадження № 0000090 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4