Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України

17 лютого 2021 року Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Монастирок Романівського району Житомирської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з неповною загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утриманні маючої двох неповнолітніх дітей, раніше судимої 16.01.2020 Баранівським районним судом Житомирської області за частиною 1 статті 185 КК України до 150 годин громадських робіт,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:
Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 ОСОБА_4 засуджена за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 25.02.2020 поставлено на облік у Романівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області, роз`яснено права та обов`язки, порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та письмово, під розписку, попереджено про кримінальну відповідальність за частиною 2 статті 389 КК України.

Згідно з направленням Романівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області від 03.03.2020, ОСОБА_4 направлена до Ясногородської сільської ради Романівського району Житомирської області для відбуття призначеного покарання.

Розпорядженням сільського голови Ясногородської сільської ради Житомирської області від 04.03.2020 № 12 ОСОБА_4 з 05.03.2020 призначена для відбування призначеного судом покарання у виді 150 годин громадських робіт на території населеного пункту, затверджено графіки виходу її на роботи та види робіт.

Будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_4 вирішила злісно ухилятися від призначеного судом покарання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від призначеного судом покарання, ОСОБА_4 , умисно, не виконуючи встановлені їй обов`язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені статтями 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України), у період з 23.03.2020 по 27.03.2020 громадські роботи не виконувала, тобто більше двох разів протягом місяця без поважних причин не вийшла для їх відбування.

У зв`язку з цим, 27.03.2020 ОСОБА_4 повторно, письмово попереджена про кримінальну відповідальність за частиною 2 статті 389 КК України, останній роз`яснено обов`язки засудженого, порядок та умови відбування покарання.

Однак, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 умисно, не виконуючи встановлені їй обов`язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені статями 36, 37 КВК України, у період з 08.04.2020 злісно ухиляється від виконання призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин.

Вцілому, ОСОБА_4 у період з 05.03.2020, умисно порушуючи порядок та умови відбування покарання, безпідставно, без поважних причин не відбула 78 годин громадських робіт, чим ухилилася від призначеного судом покарання.

За ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за частиною 2 статті 389 КК України.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що дійсно вона, будучи засудженою вироком Баранівського районного суду за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, ознайомленою з порядком та умовами відбування цього покарання та попередженою про кримінальну відповідальність за ухилення від його відбування, відбула лише 72 години громадських робіт. Поважних причин, які б перешкоджали відбуванню громадських робіт, обвинувачена не повідомила.

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_6 (начальник органу пробації) та ОСОБА_7 (сільський голова за місцем відбування покарання) дали показання, що дійсно ОСОБА_4 , будучи засудженою до покарання у виді 150 години громадських робіт, відбувала таке покарання на території Ясногородської сільської ради. Останній було роз`яснено умови відбування такого покарання, визначено види робіт та строки їх відбування. Свідки також дали показання, що в березні та квітні 2020 року ОСОБА_4 допускала факти ухилення від виконання громадських робіт, а починаючи з 8 квітня 2020 року, не дивлячись на попередження про кримінальну відповідальність, взагалі не з`являлася для відбування громадських робіт.

Вищенаведені обставини ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт підтверджуються також: вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 16.01.2020, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт; підпискою ОСОБА_4 від 03.03.2020 про ознайомлення з порядком та умовами відбування призначеного їй покарання у виді громадських робіт та попередження про кримінальну відповідальність, передбачену частиною 2 статті 389 КК України, за ухилення від відбування такого покарання; направленням від 03.03.2020 ОСОБА_4 до Ясногородської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт; розпорядженням № 12 від 04.03.2020 сільського голови про прийняття ОСОБА_4 для відбування покарання, з яким остання ознайомилася; графіками і табелями виходу на роботу за березень, квітень, травень 2020 року, довідками та актами перевірки, згідно з якими ОСОБА_4 упродовж березня та квітня 2020 року відбула лише 72 години громадських робіт та в подальшому, починаючи з 08.04.2020, для відбування покарання не з`являлася без поважних причин.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень статей 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до статті 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку про доведення в ході судового розгляду винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, скоєне нею, відноситься до категорії кримінальних проступків, сама ОСОБА_4 , раніше судима, покарання повністю не відбула, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, станом на 27.07.2020 року перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту як одинока мати.

В ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 фактично визнала вину та щиро жалкує про вчинене, тобто покаялася, тому ці обставини визнаються судом такими, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного, особу винної, позицію прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, тому їй слід призначити покарання у виді арешту. Разом з тим, беручи до уваги пом`якшуючі покарання обставини, позицію сторони захисту щодо призначення обвинуваченій мінімального покарання, суд приходить до переконання, до таке покарання слід призначити ближче до найнижчої межі.

При цьому, судом враховується, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком, що відповідно до положень статей 71, 72 КК України є підставою для призначення їй остаточного покарання шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 за частиною 1 статті 185 КК України.

На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстави для його обрання відсутні, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 389 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі частини 1 статті 71 КК України та з урахуванням положень частини 1 статті 72 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) місяців і 8 (восьми) днів арешту.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1