КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

підозрюваного ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника ОСОБА_13 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , прокурора першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів, строком до 22 липня 2021 року включно, але в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Старий Биків, Бобровицького району, Чернігівської області, є громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу ОСОБА_12 , та прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_13 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , та прокурор першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_13 , в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 в межах кримінального провадження №0000077.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги адвокат ОСОБА_13 зазначає про необгрунтованість ухвали слідчого судді та клопотання слідчого, вважає, що висновки слідчого судді не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, посилається на істотні порушення вимог КПК України.

Також адвокат ОСОБА_13 зазначає, що кримінальне провадження не відноситься до підслідності Служби безпеки України, оскільки досудове розслідування має здійснюватися правоохоронним органом - Державне бюро розслідувань та органи прокуратури з 19 серпня до 30 вересня 2016 року здійснювали досудове розслідування з порушенням визначеної ст. 216 КПК України підслідності.

Крім цього, на переконання захисника ОСОБА_13 , наявна помилкова кримінально-правова кваліфікація інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчим суддею не з`ясовано в межах якого кримінального провадження здійснено розгляд даного клопотання, судом не враховано незаконність відчуження головою правління ПАТ «Нафтогазвидобування» ОСОБА_16 дивідендів на свою користь та користь іншого акціонера товариства ОСОБА_17 .

Разом з цим, адвокат ОСОБА_13 вважає, що стороною обвинувачення не підтверджено незаконний вплив ОСОБА_12 на родичів ОСОБА_18 , у генерального директора ЗАТ «Нафтогазвидобування» ОСОБА_18 відсутнє право на отримання дивідендів та будь-які зобов`язання з боку ОСОБА_12 , відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_12 має стійкі соціальні зв`язки, бездоганну репутацію та не має ніякого відношення щодо планування, організації чи пособництва щодо замовлення та викрадення ОСОБА_18 .

До апеляційного суду також надійшли доповнення захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , в яких адвокати просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 .

В доповненнях до апеляційної скарги сторона захисту звертає увагу на незаконність ухвали слідчого судді, істотні порушення вимог КПК України, ухвалення рішення незаконним складом суду, відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанов про призначення групи прокурорів та слідчих в новому об`єднаному кримінальному провадженні, відсутність даних пронаявність у ОСОБА_12 статусу підозрюваного в новому кримінальному провадженні.

Також в доповненнях до апеляційної скарги сторона захисту посилається на неврахування слідчим суддею наявності у ОСОБА_12 статусу народного депутата України, що передбачає здійснення особливого порядку кримінального провадження, передбачений главою 37 КПК України, відсутність погодження клопотання слідчого із Генеральним прокурором, в порушення ст.482-2 КПК України.
Крім цього, в своїх доповненнях сторона захисту зазначає, що повідомлення про підозру не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, письмове повідомлення про підозру складене 25.02.2021, проте вручене лише 03.03.2021, що є порушенням вимог ст. 278 КПК України, в матеріалах провадження відсутні письмові доручення та вказівки Генерального прокурора, прокурору ОСОБА_19 на вручення (направлення) ОСОБА_12 повідомлення про підозру.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 в поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 у кримінальному провадженні №0000077 та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, зазначає, що саме на замовлення ОСОБА_12 - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , розробили злочинний план по викраденню і незаконному позбавленню волі ОСОБА_18 , катуванню останнього та вимагання від нього та його близьких родичів грошових коштів на суму 200 млн. доларів США, забезпечення ОСОБА_12 фінансування членів організованої злочинної групи.

Також прокурор посилається на те, що ОСОБА_21 , починаючи з 2012 року на постійній основі отримував з частки ОСОБА_12 прибутки (дивіденди) від здійснення господарської діяльності ПрАТ «Нафтогазвидобування» і вказані грошові кошти призначалися (використовувалися) ОСОБА_12 для схиляння ОСОБА_21 до вчинення викрадення ОСОБА_18 , незаконного позбавлення його волі та катуванню.

Крім цього, прокурор зазначає, що під час обшуку, проведеного 11.03.2021 в домоволодінні ОСОБА_23 , відшукано блокнот з записами плану дискредитації ОСОБА_18 , мобільний телефон із перепискою з колишнім працівником Генеральної прокуратури України ОСОБА_24 , де сторони обговорюють питання перешкоджання досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні №0000077, а також із перепискою між ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 та рядом інших осіб.

Разом з цим, на переконання сторони обвинувачення, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, майновий стан ОСОБА_12 , наявність у його близьких родичів нерухомості, свідчить про можливість ефективного переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, органом досудового розслідування встановлені не всі особи з числа учасників організованої групи, причетні до вчинення інкримінованих ОСОБА_12 кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_13 з доповненнями, ухвалу слідчого судді скасувати і відмовити у задоволенні клопотання слідчого, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000077, відомості про яке 23.11.2012 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.
25.02.2021 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

04.03.2021 старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року відмовлено у задоволенні даного клопотання та застосовано щодо ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів, строком до 22 липня 2021 року включно, але в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення та матеріалів справи, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не повною мірою.
При судовому розгляді даного клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доданими до клопотання матеріалами.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя правильно виходив з того, що додані до клопотання матеріали містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в цій частині.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо недоведеності обґрунтованості повідомленої ОСОБА_12 підозри, на переконання колегії суддів спростовуються доданими до клопотання матеріалами.
Так з матеріалів справи вбачається, що можливість вчинення ОСОБА_12 інкримінованих йому дій підтверджується, зокрема, інформацією, що міститься в протоколах допиту ОСОБА_18 в якості свідка та потерпілого, щодо обставин його викрадення, вимагання та катування, протоколах допитів свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_18 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_17 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , щодо фактів стеження за ОСОБА_18 , факту ДТП, під час якого відбулось викрадення ОСОБА_18 , факту зникнення ОСОБА_18 , осіб, які мали відношення до організації згаданих кримінальних правопорушень, створення та діяльності ПрАТ «Нафтогазвидобування», наявністю конфлікту між ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , наявність фінансових претензій у ОСОБА_12 через роботу ПрАТ «Нафтогазвидобування».
Також можлива причетність ОСОБА_12 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується фактами та інформацією, які містяться в протоколах інших слідчих та розшукових дій, зокрема: протоколі проведення слідчого експерименту від 27.05.2015, висновку експерта №1067/Е від 10.06.2015, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2015, від 01.06.2015, протоколах про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.12.2014, 14.10.2014, протоколі огляду місця події від 15.02.2012, протоколі огляду речових доказів від 16.02.2012, протоколі відтворення обстановки та обставин події із застосуванням технічних засобів від 10.02.2012, протоколі пред`явлення фотознімків для впізнання від 11.02.2012, протоколі відтворення обстановки та обставин події від 20.02.2012, аналітичній таблиці відеозапису за 03.02.2012 АДРЕСА_3 , протоколі огляду від 12.03.2021, протоколах огляду від 04.02.2021, від 11.03.2021, від 12.03.2021, протоколах за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю особи від 11.10.2020, від 17.10.2020.
Посилання сторони захисту на необгрунтованість підозри через процесуальні порушення, а саме те, що кримінальне провадження не відноситься до підслідності Служби безпеки України, органи прокуратури з 19 серпня до 30 вересня 2016 року здійснювали досудове розслідування з порушенням визначеної ст. 216 КПК України підслідності, ухвалення рішення незаконним складом суду, відсутність погодження клопотання слідчого із Генеральним прокурором, в порушення ст.482-2 КПК України, неврахування слідчим суддею наявності у ОСОБА_12 статусу народного депутата України, відсутність письмових доручень та вказівки Генерального прокурора, прокурору ОСОБА_19 на вручення (направлення) ОСОБА_12 повідомлення про підозру, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Посилання адвокатів на незаконність відчуження головою правління ПАТ «Нафтогазвидобування» ОСОБА_16 дивідендів на свою користь та користь іншого акціонера товариства ОСОБА_17 , те, що стороною обвинувачення не підтверджено незаконний вплив ОСОБА_12 на родичів ОСОБА_18 , те, що у генерального директора ЗАТ «Нафтогазвидобування» ОСОБА_18 відсутнє право на отримання дивідендів та будь-які зобов`язання з боку ОСОБА_12 , те, що ОСОБА_12 не має ніякого відношення щодо планування, організації чи пособництва щодо замовлення та викрадення ОСОБА_18 , колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.
Твердження сторони обвинувачення про те, що повідомлення про підозру складене 25.02.2021, а вручене лише 03.03.2021, слід визнати непереконливими, через відсутність в діях сторони обвинувачення порушень вимог ст. 278 КПК України. Так, відповідно до матеріалів провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_12 складено 25.02.2021 та в той же день, тобто в день його складання, у відповідності до вимог ст.ст. 135, 276-278 КПК України, направлено на останнім місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_4 , та за місцем проживання близьких родичів за адресою: АДРЕСА_5 та за адресою балансоутримувача будинку ПП «Техкомсервіс».
Посилання сторони захисту на наявну помилкову кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки кваліфікація дій підозрюваного може бути змінена протягом досудового розслідування, проте на момент розгляду клопотання, у колегії суддів не викликає сумнівів правильність кваліфікації дій підозрюваного, з урахуванням обставин справи та доданих до клопотання доказів.
Твердження захисників про відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанов про призначення групи прокурорів та слідчих в новому об`єднаному кримінальному провадженні та відсутність даних про наявність у ОСОБА_12 статусу підозрюваного в новому кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, є необгрунтованими, з урахуванням постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.04.2021 року, відповідно до якої постановлено об`єднати матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000077 від 23.11.2012 за підозрою ОСОБА_45 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_25 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_46 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, та №0000081 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України, в одному провадженні під №0000077 від 23.11.2012.

З цих же підстав не заслуговують на увагу і посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не з`ясовано в межах якого кримінального провадження здійснено розгляд даного клопотання.
Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині доведеності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_12 та можливості їх запобігання шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, колегія суддів дійшла наступного.
Так, наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується слідчим майновим станом ОСОБА_12 , наявністю коштовної нерухомості у нього та його близьких родичів, обставинами кримінального правопорушення, а саме: тим, що ОСОБА_47 підозрюється у фінансуванні членів злочинної групи та надання їм в подальшому фінансової винагороди.
Наявність ризику спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується слідчим не встановленням місця утримання ОСОБА_18 , після його викрадення, відсутністю печатки ПрАТ «Нафтогазвидобування» та особистих речей ОСОБА_18 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні та були у ОСОБА_18 під час його викрадення.
Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні обґрунтовується слідчим не встановленням всіх осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_12 , документами вилученими під час обшуку, а саме: блокнот із записами плану дискредитації ОСОБА_18 , мобільний телефон із перепискою з колишнім слідчим ГПУ щодо перешкоджання досудовому розслідуванню та інформацією про отримання ухвали слідчого судді про обшук у ОСОБА_25 , фотографіями протоколів негласних слідчих дій.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується слідчим не встановленням та тим, що не допитано всіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, ОСОБА_12 , будучи обізнаним про форми та методи слідчої та оперативно-розшукової діяльності, зважаючи на те, що на даний час не встановлені усі спільники, які брали участь у незаконних діях відносно ОСОБА_18 , у тому числі серед працівників правоохоронних та силових структур, може повідомити останнім про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що, як зазначає ініціатор клопотання, унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, ОСОБА_12 може узгоджувати свої дії з невстановленими на даний час особами та таким чином намагатися не допустити викриття себе, як організатора скоєння розслідуваних кримінальних правопорушень, а також встановлення обставин їх підготовки та вчинення, ОСОБА_12 , перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення персональних даних осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, у тому числі керувати такою протиправною діяльністю віддалено за допомогою засобів зв`язку. Додає про наявність у підозрюваного сталих зв`язків із посадовими особами державних органів, оскільки ОСОБА_12 є колишнім народним депутатом України Верховної Ради України IV та V скликань, а в період 2006-2007 років очолював Міністерство транспорту та зв`язку України.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється слідчий обґрунтовує фактом можливих дій ОСОБА_12 як особисто, так і через довірених осіб підшукати осіб, які вплинуть на службових осіб Служби безпеки України та Офісу Генерального прокурора для уникнення кримінальної відповідальності.
Перевіряючи доведеність ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання цим ризикам.
До такого висновку слідчий суддя дійшов врахувавши доводи сторони захисту та з огляду на те, що долучені до клопотання слідчого докази містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків викладених у клопотанні, які б передбачали застосування виключного запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що такий висновок слідчого судді не містить жодного обґрунтування, як не містить і аналізу доводів викладених слідчим у клопотанні та доповненні до клопотання.
Врахування слідчим суддею доводів сторони захисту щодо добровільного повернення ОСОБА_12 з-за кордону, обізнаність органу досудового розслідування про місце розташування нерухомості, яка належить ОСОБА_12 та його близьким родичам, на переконання колегії суддів, не спростовують обґрунтування слідчого про наявність можливості у підозрюваного переховуватись від слідства та суду, з огляду на його майновий стан, наявність коштовної нерухомості у нього та його близьких родичів, обставини кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_47 підозрюється у фінансуванні членів злочинної групи та надання їм в подальшому фінансової винагороди, не встановлення місця утримання ОСОБА_18 , після його викрадення, відсутністю печатки ПрАТ «Нафтогазвидобування» та особистих речей ОСОБА_18 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні та були у ОСОБА_18 під час його викрадення, факту спроб перешкоджання кримінальному правопорушенню, який встановлено з огляду на вилучені під час обшуку записи, ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, враховуючи авторитет підозрюваного та наявність тісних зв`язків із службовими особами правоохоронних органів.
Посилання сторони захисту на сімейний стан ОСОБА_12 , наявність утриманців, соціальні зв`язки, наявність місця проживання та роботи, неодноразове обрання народним депутатом України та інші обставини життя, також не спростовують наведені стороною обвинувачення ризики, з огляду на конкретні обставини справи.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині також зводяться до незгоди з доводами слідчого щодо наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки, зробленими, з огляду на надані слідчим докази, та не містять посилань на докази обставин такої незгоди, як це передбачено ч.5 ст.132 КПК України.
Таким чином, колегія суддів не може погодитись із висновком слідчого судді щодо можливості запобігання наведеним ризикам шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки такий висновок слідчого судді не ґрунтується на фактичних обставинах справи.
Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу,має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України, із застосуванням насильства, а саме організації вчинення незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчиненому організованою групою з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійсненим протягом тривалого часу (ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146) та організації вчинення вимагання, а саме вимоги передачі чужого майна та вчинення інших дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, обмеженням їх прав, свобод та законних інтересів, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому організованою групою (ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189), організації вчинення катування, а саме умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв та мучення, з метою залякування потерпілого та примушування його вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127), колегія суддів не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи наведене, застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, немає.

За вищенаведених обставин апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням колегією суддів нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , задовольнити частково.
Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання невідкладної медичної допомоги та можливістю в разі необхідності відвідання лікарняних закладів, строком до 22 липня 2021 року включно, але в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Термін дії ухвали визначити до 22 липня 2021 року, але в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4