В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2021 Справа №607/5790/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 10 березня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, не депутата, є опікуном повнолітнього сина, який є інвалідом 1 групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 березня 2021 року приблизно о 13.00 год. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували поблизу домогосподарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово винник протиправний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 10 березня 2021 року, приблизно о 13.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домогосподарства ОСОБА_5 , що в с. Романівка вулиця Річна Тернопільського району Тернопільської області, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки у праву частину обличчя, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді саден правої підочної та щічної ділянок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Просить суд, врахувати визнання ним вини, щире каяття та суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає у АДРЕСА_1 , зауважень за місце проживання від виконкому сільської ради на нього не надходило, непрацюючий, одружений, є опікуном повнолітнього сина, який є інвалідом 1 групи, учасник АТО, раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_4 , перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, ст.ст.50, 65, 125 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1