БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/162/2020
Провадження № 1-кп/497/9/2021
У Х В А Л А
про скасування арешту з тимчасово вилученого майна
29.03.2021 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зняття арешту з тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:

На розгляді Болградського районного суду Одеської області з 04.02.2020 року перебуває кримінальне провадження № 0000218 від 15.07.2019 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Судове слідство перебуває на завершальній стадії.
22 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зняття арешту з тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання представник зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , визнані потерпілими в зазначеному кримінальному проваджені.
Потерпілий ОСОБА_6 , як фактичний належний володілець автомобілю «Volkswagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже на протязі одного року та семи місяців позбавлений права користування зазначеним транспортним засобом.
17 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області (справа № 497/1044/19, провадження 1-кс/497/305/19) накладено арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000218 від 15.07.2019 року, в тому числі на автомобіль «Volkswagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с.Шипинці, та фактичним належним володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Названий транспортний засіб переданий на зберігання до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, 97. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу долучено до матеріалів кримінального провадження.
Представник вважає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту автомобілю «Volkswagen Т-4», синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , оскільки проведені всі необхідні експертизи, які стосуються зазначеного автомобілю, як учасника ДТП, досліджені під час судового розгляду та долучені до матеріалів судового провадження висновки таких, жодних заперечень або клопотань від сторін кримінального провадження стосовно висновків автотехнічних експертів під час досудового розслідування та судового розгляду не надходило, підстав для проведення додаткових або повторних автотехнічних експертиз, не існує, фактичним належним володільцем та користувачем автомобілю «Volkswagen Т-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є потерпілий по справі ОСОБА_6 .
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання свого представника, наполягали на його задоволенні.
Інші сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , не заперечували щодо задоволення клопотання.
Дослідивши доводи, викладені в клопотанні, думки сторін кримінального провадження, матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є не непорушним.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії»),
У певних випадках існування заборони на користування своїм майном являється непропорційним та непомірним тягарем для володільця, що є порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод і свавільним обмеженням права власника на мирне володіння своїм майном.
При цьому ЄСПЛ нагадує, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Отже, дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності. У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України»).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Системний аналіз наведених положень закону дає підстави дійти висновку, що права та законні інтереси особи, які були правомірно обмежені під час досудового розслідування, зокрема шляхом накладення арешту на належне їй майно, але продовжують обмежуватися за відсутності для того очевидних причин, у будь-якому випадку підлягають захисту та поновленню.
Суд дійшов висновку, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту автомобілю «Volkswagen Т-4», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , оскільки проведені всі необхідні експертизи, які стосуються зазначеного автомобілю, як учасника ДТП, висновки яких досліджені під час судового розгляду та долучені до матеріалів судового провадження, жодних заперечень або клопотань від сторін кримінального провадження стосовно висновків автотехнічних експертів під час судового розгляду не надходило, підстав для проведення додаткових або повторних автотехнічних експертиз - заявлено не було, сторони кримінального провадження не заперечували щодо клопотання потерпілого, а тому є всі підстави для задоволення вказаного клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.3, 7-9, 170,174, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зняття арешту з тимчасово вилученого майна задовольнити.
Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений 17 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області (справа № 497/1044/19, провадження 1-кс/497/305/19) по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000218 від 15.07.2019 року, а саме:
- на автомобіль «Volkswagen Т-4», синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с. Шипинці, та фактичним належним володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Зобов`язати Болградський РВП ГУНП в Одеській області повернути безоплатно володільцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , автомобіль «Volkswagen Т-4», синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Суддя ОСОБА_1