Справа № 243/1378/21
Провадження № 1-кс/243/675/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ донецької області, громадянки України, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся слідий СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , з клопотанням, яке погоджено прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Згідно із клопотанням, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи головним спеціалістом - бухгалтером сектору розрахунків з оплати праці відділу бухгалтерського обліку та звітності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, виконуючи обов`язки щодо нарахування заробітної плати та зарахування на особові карткові рахунки заробітної плати працівникам, обіймала посаду пов`язану з виконаням адміністративно - господарських обов`язків, тобто відповідно до ч.3 ст. 18 та примітки 1 ст. 364 КК України, мала статус службової особи, та у період з грудня 2019 року по листопад 2020 року, шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів «Зведених відомостей» привласнила грошові кошти Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, тобто своїми діями спричинила тяжкі наслідки Управлінню.

Всього, у період з грудня 2019 року по листопад 2020 року ОСОБА_4 незаконно привласнила грошові кошти Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у сумі 754093,14 грн., чим завдала шкоду Управлінню у розмірі, що перевищує 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

07 травня 2021 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

Слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, зазначив, що саме цілодобовий домашній арешт ОСОБА_4 може запобігти ризикам переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів та ризику незаконно впливати на свідків.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що у підозрюваної на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує відведення його до дитячого садочка та інших позашкільних гуртків, відвідувань лікарень з дитиною. Крім того, ОСОБА_4 перебуває на обліку у психдиспансері м. Слов`янська і на даний час вона знаходиться в такому психічному стані, який потребує лікування. Також посилалися на не доведення наявності ризиків, зазначених слідчим та прокурором, адже підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та немає підстав вважати, що вона може впливати на свідків, експертів чи спеціалістів по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку сторони обвинувачення, існує ризик переховування ОСОБА_4 від органу розслідування та суду через тяжкість покарання, яке їй загрожує, ризик втечі підозрюваної та ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні шляхом спонукання до зміни наданих небажаних для неї свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи надавання завідомо неправдивих свідчень.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч.2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов?язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

07.05.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення; актом проведення службового розслідування відносно ОСОБА_4 , від 01.02.2021 року, відповідно до якого встановлено зайве нарахування та перерахування коштів Фонду головним спеціалістом сектору розрахунків з оплати праці відділу бухгалтерського обліку та звітності управління ОСОБА_4 ; зведеними відомостями сум для зарахування на карткові рахунки в період з грудня 2019 року по листопад 2020 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 15.12.2020 року та ОСОБА_9 від 16.12.2020 року які пояснили, що ОСОБА_4 самостійно, маючи доступ до формування списків робітників Управління фонду соціального страхування з виплати заробітної плати та відправки їх на рахунки працівників, сфальсифікувала документи по заробітній платі по Покровському відділенню, самостійно внесла себе в заробітний проект до Покровського відділення та отримувала заробітну плату по Покровському відділенню; матеріалами банківської таємниці, щодо карткового рахунку ОСОБА_4 , висновком судово-економічної експертизи № 760 від 16.04.2021 року, з якого слідує, що межах наданих на дослідження документів, документально підтверджується акт службового розслідування від 01.02.2021 року Фонду соціального страхування в частині безпідставно виплаченої працівнику ОСОБА_4 заробітної плати в розмірі 754093,14 грн.; матеріалами, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_4 .

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає наступне.

На підтвердження ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду стороною обвинувачення зазначено, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, може побудити ОСОБА_4 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, тобто втечу. В той же час слідчим суддею враховується та обставина, що подія кримінального правопорушення мала місце 01.02.2021 року під час проведення службового розслідування та звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину та жодних доказів щодо ухилення ОСОБА_4 від явки до слідчого або прокурора у зазначений період часу слідчому судді не надано. Таким чином, доказів наміру підозрюваного ухилитись від органів досудового розслідування та суду матеріали клопотання не містять.

На підтвердження ризику впливу ОСОБА_4 на свідків кримінального шляхом спонукання до зміни наданих небажаних для неї свідчень, а також надання бажаних свідчень в подальшому чи надання завідомо неправдивих свідчень умовляння чи погроз з метою схилення їх до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни наданих небажаних до нього свідчень, не може бути взяте до уваги, оскільки не підтверджене жадним належним доказом.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 з вчиненням інкримінованих їй кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 2 178 КПК України статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
За змістом ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні хоча формально і існує ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, однак підозрювана має малолітню дитину - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відвідує дошкільний заклад та потребує відвідування лікарень, у разі потреби, заміжня, має постійне місце проживання, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом «важкий депресивний епізод без психотичних симптомів, суїцидальні думки».

В той же час слідчим суддею враховується відсутність інших ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, особа підозрюваної, який має стійкі соціальні зв?язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та відсутність доказів, які б вказували на неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобового домашнього арешту.

Тому, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту, таким чином запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 16 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку за адресою її проживання, здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання можливим спробам незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло в період доби з 16 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 12.07.2021 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з міста Слов`янська без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 14.05.2021 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області