ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-кп/818/2088/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого чи його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 02 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 04 2019 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1275 гривень,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України звільнено від відбування покарання ОСОБА_7 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Ухвалено вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 04 2019 року за ч.1 ст.309 КК України, яким ОСОБА_7 засуджений до штрафу в розмірі 1275,00 гривень виконувати самостійно.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, 27 03 2019, приблизно об 11:00 год., ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із особою, провадження відносно якого виділено в інше та оголошено в розшук, проходячи біля під`їзду №2 буд. АДРЕСА_2 , зайшли до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 разом із вищевказаною особою піднялись на другий поверх вищевказаного під`їзду та підійшли до дверей квартири АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_7 разом із вищевказаною особою, заздалегідь розподіливши ролі між собою та відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_7 відкрив двері вказаної квартири заздалегідь заготовленим металевим предметом, у формі спиці, шляхом пошкодження врізного замку, а вищезазначена особа стояв поруч та спостерігав за тим, щоб вони не були помічені сторонніми особами.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливим мотивом та маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_7 та зазначена особа, упевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає проникли до вказаної квартири, в якій мешкає ОСОБА_8 , де викрали мобільний телефон HTC 10, 32 Gb, MacBook Pro (Retina 15-inch Mid 2012iPad (3rd generation) Technical Specifications, шкіряну куртку чорного кольору, грошові кошти у сумі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ, станом на 27 03 2019 року, становило13 490 гривень. Загальна сума збитків становить 37635,60 грн.

Також, 05 04 2019, приблизно об 11:00 год., ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із особою, провадження відносно якого виділено в інше та оголошено в розшук, проходячи біля під`їзду №1 буд. АДРЕСА_4 , зайшли до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 разом із вказаною особою піднялись на п`ятий поверх вищевказаного під`їзду та підійшли до дверей квартири АДРЕСА_5 . Після чого, ОСОБА_7 разом із вказаною особою, заздалегідь розподіливши ролі між собою та відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_7 відкрив двері вказаної квартири заздалегідь заготовленим металевим предметом, у формі спиці, шляхом пошкодження врізного замку, а вищевказана особа стояв поруч та спостерігав за тим, щоб вони не були помічені сторонніми особами.

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливим мотивом та маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_7 та зазначена особа, діючи повторно, упевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає проникли до вказаної квартири та з однієї з кімнат, яку орендує ОСОБА_9 , викрали обручку з жовтого золота, вагою 1,74 г., розміром 16,5, пробою сплаву металу 585, виробництва ЮВ «Золотий вік», обручку з жовтого золота, вагою 3,56 г., розміром 19, пробою сплаву металу 585, виробництва ЮВ «Золотий вік», жіночий наручний годинник ТМ «Michael Kors MK3192», Apple Macbook Pro MF 841 s/n C02Q89ALFVH7, срібного кольору, грошові кошти у сумі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 05 04 2019 року дорівнювала 13 510 гривень. Викрадене майно належить ОСОБА_9 . Загальна сума збитків становить 43989,60 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано судом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до житла, вчинене за попередньою змовою, групою осіб.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, яку в подальшому доповнив та просив оскаржуваний вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Крім того, просив виключити з резолютивної частини вироку посилання на самостійне виконання вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 04 2019 року.

В іншій частині вирок суду просив залишити без змін (а.с.153-155, 156-158).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор просила оскаржуваний вирок змінити, виключивши з резолютивної частини посилання на самостійне виконання вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 04 2019 року, з огляду на те, що штраф за даним вироком ОСОБА_7 сплачено.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явилися. З огляду на те, що прокурором, з урахуванням зміненої позиції в суді апеляційної інстанції, не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, його неявка не є перешкодою для розгляду даного кримінального провадження за його відсутності.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора у обсязі, підтриманому прокурором в судовому засіданні апеляційного суду, необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані, але не в повному обсязі, а саме при вирішенні питання при призначенні покарання.

Оцінюючи апеляційні вимоги прокурора щодо необхідності виключити з резолютивної частини вироку посилання на самостійне виконання вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 04 2019 року, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно з наявних матеріалів, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував: ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, який офіційно працює, має середню освіту, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, притягався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, має неповнолітню дитину; розкаяння у скоєнні злочину як обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин,- і дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнив від відбування покарання з іспитовим строком.

При цьому суд ухвалив вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2019 року за ч.1 ст.309 КК України, яким ОСОБА_7 засуджений до штрафу в розмірі 1275,00 грн. виконувати самостійно.

Оцінюючи доводи скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме ч.3 ст.72 КК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

З мотивувальної частини оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_10 сплачено штраф за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 04 2019 року за ч.1 ст.309 КК України в розмірі 1275,00 грн. (а.с.150), на що також вірно посилається прокурор в апеляційній скарзі.

Проте, суд допустив помилку при застосуванні норм кримінального закону та вказав про самостійне виконання Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 04 2019 року, що є підставою для зміни оскаржуваного вироку, згідно положень п.4 ч.1 ст.409, ст.413 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги прокурора, в тому обсязі, який було заявлено в судовому засіданні суду, підлягають задоволенню, а вирок відносно ОСОБА_7 зміні.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 408, 418, 409, 413, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 02 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити повністю.

Виключити з резолютивної частини вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 02 2021 року, постановленого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , посилання на самостійне виконання вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 04 2019 року.

В решті вироку суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4