Провадження № 1-кс/947/9459/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000507 від 13.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчими слідчого управління ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000507 від 13.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадження проведено ряд слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що група осіб до складу якої входить близько шести осіб діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переслідуючи умисел спрямований на порушення встановлених законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсорів», відповідно до якого відповідно до якої обіг наркотичних засобів включених до Таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 6 травня 2000 року, (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), на території України заборонено, об`єднались у стійку організовану групу з метою систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено героїн на території сіл Нерубайське та Усатове Біляївського району Одеської області та за його межами.
Вказана злочинна група має стійкий характер, високий ступінь організованості, розподіленням ролей та функцій між її учасниками та конспіративністю. Відповідно до заздалегідь розробленого плану ОСОБА_5 , залучила до здійснення протиправної діяльності власну матір ОСОБА_6 , співмешканця ОСОБА_7 ,знайомого - ОСОБА_8 ,сусідку ОСОБА_9 , та інших невстановленим досудовим розслідуванням осіб, при цьому роль керівника організованою злочинною групою взяла на себе.
Відповідно до розробленого ОСОБА_5 , як організатор та керівник організованої злочинної групи довела до відома кожному з учасників їх функції,керувала їх діями по збуту наркотичного засобу, визначила схему реалізації злочинного плану та місце для здійснення збуту наркотичного засобу, ціну при його реалізації приймала замовлення щодо його придбання, повідомляла покупців про наявність наркотичних речовин, розробляла схеми приховування незаконної діяльності від правоохоронних органів, встановлювала правила конспірації під час продажу наркотичного засобу, встановлювала правила дисципліни між учасниками злочинного угруповання і контролювала їх дотримання, забезпечувала членів злочинної групи мобільним зв`язком, розподіляла кошти, отримані від реалізації наркотичного засобу між членами злочинного угруповання, безпосередньо приймала участь у збуті наркотичних засобів.
Відповідно до матеріалів зібраних в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з матір`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з яким перебуває у фактично шлюбних відносинах та сином ОСОБА_10 , та безпосередньо за вказаної як самостійно так із залучення вказаних та сторонніх осіб збуває особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено героїн. Крім того, вказана інформація щодо здійснення протиправної діяльності в повному обсязі підтверджується протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте слід звернути увагу, що після проведення ряду обшуків за місцем мешкання ОСОБА_5 , з метою унеможливлення притягнення її до кримінальної відповідальності остання до протиправної діяльності залучила власну сусідку, тобто мешканку будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до розробленого злочинного плану функція останньої полягає у забезпеченні схоронність наркотичних засобів та зберіганні їх за власним місцем мешкання у фасованому вигляді - заздалегідь заготовлені для збуту.
Під час документування злочинної діяльності вказаної групи осіб, 08.07.2021, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 , проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- чотири прозорі полімерні пакунки з кристалічною речовиною бурого кольору у грудочках;
- три полімерні пакети та скляна ємність, в яких знаходились 4 прозорі полімерні пакунки з кристалічною речовиною бурого кольору у грудочках;
- мобільний телефон LephoneK7 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Вказані речі постановою слідчого від 08.07.2021 визнані та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.
Крім того, слід звернути увагу на кожну категорію речей окремо, зокрема мобільні термінали з сім-картками необхідно оглянути, з метою встановлення зв`язків з підозрюваними у кримінальному провадженні, а також встановлення інших осіб, які імовірно можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Що стосується речовини невідомого походження, слід зазначити, що для ідентифікації вказаної речовини необхідно залучення експерта, адже слідчий не володіє відповідними знаннями.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси речі та документи, є речовими доказами.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна про дату та час судового засідання сповіщений.
3. Висновки слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 с. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 08.07.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2021 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- чотири прозорі полімерні пакунки з кристалічною речовиною бурого кольору у грудочках;
- три полімерні пакети та скляна ємність, в яких знаходились 4 прозорі полімерні пакунки з кристалічною речовиною бурого кольору у грудочках;
- мобільний телефон LephoneK7 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, перелік яких міститься у клопотанні, містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, та може містити на собі сліди кримінальних правопорушень.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речовими доказами від 08.07.2021 року, відповідно до якої вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, може бути речовим доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000507 від 13.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- чотири прозорі полімерні пакунки з кристалічною речовиною бурого кольору у грудочках;
- три полімерні пакети та скляна ємність, в яких знаходились 4 прозорі полімерні пакунки з кристалічною речовиною бурого кольору у грудочках;
- мобільний телефон LephoneK7 ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1