612/333/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 25.03.2021 року о 15 годині, перебуваючи на земельній ділянці сільськогосподарського призначення (землі загального користування, угіддя - пасовища), яка відноситься до земель комунальної власності Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області та знаходиться на відстані близько 300 метрів від села Башилівка Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району, Харківської області, маючи умисел на знищення вогнем сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків, діючи в порушення вимог ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», за допомогою недопалка сигарети підпалив залишки дикоростучих трав, рослинності та їх залишків.
Після цього, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , який не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, вогнем знищено сухі дикоростучі трави та очерет, на земельній ділянці сільськогосподарського призначення розташованій на відстані близько 300 метрів від села Башилівка Близнюківської селищної територіальної громади Лозівського району Харківської області площею 0,1 га.
З матеріалів провадження вбачається, що між прокурором та обвинуваченим за участі захисника була досягнута угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення, тобто знищення сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення вогнем. Поряд з цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 245 КК України та узгодили міру покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, строком, який визначить суд.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, а саме: знищення сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення вогнем, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Дана угода укладалась в присутності захисника.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, їм зрозумілі.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 245 КК України у вигляді позбавлення волі на 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, строком, який визначить суд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 245 КК України, тобто знищення сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення вогнем.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 245 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно.
Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом достовірно встановлено, що:
умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374 - 376, 472, 473 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.06.2021 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.
Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1