Справа №705/2343/21
1-кс/705/509/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 31.05.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме: накласти арешт на автомобіль марки "ВАЗ 217230", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 , та яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , - з метою забезпечення збереження речових доказів на період проведення досудового розслідування, до прийняття рішення по кримінальному провадженні №0000476 від 31.05.2021.
В судовому засіданні старший дізнавач ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в ньому.

Вислухавши доводи слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи вищевказані вимоги Закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване лише формально.

Виходячи зі змісту поняття «арешт майна» до матеріалів клопотання слідчим не додано документів, які підтверджують процесуальний статус у даному кримінальному провадженні власника (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ) автомобіля марки "ВАЗ 217230", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та особи, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_6 .

Тобто, встановлено, що підозра особі, яка знаходилась за кермом автомобіля "ВАЗ 217230", д.н.з. НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_6 не вручена, матеріали клопотання не містять беззаперечних доказів, які б свідчили що автомобіль "ВАЗ 217230", д.н.з. НОМЕР_1 був знаряддям вчинення злочину та що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98, частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, суд зазначає, що старшим дізнавачем взагалі не встановлено власника вказаного майна, так як на момент подання клопотання, як повідомив слідчий в судовому засіданні, власник помер.

Таким чином, беручи до уваги викладене слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 163-165, 309, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 31.05.2021, - відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України автомобіль марки "ВАЗ 217230", д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути особі, в якої його було вилучено.

Копію ухвали після її постановлення вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому.

Виконання ухвали покласти на старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчому, прокурору після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 04.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1