Провадження № 1-кс/686/6921/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницького, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, розлученого, працюючого у ЖБК «Грін.Буд», раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0001134,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2021 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчий зазначив також про існування ризику знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили проти його задоволення, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

25.06.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001134 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України.

25 червня 2021 року о 17 год. 24 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.06.2021 року ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. ст.185 КК України, а саме про те, що «25.06.2021, близько 13:20 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , прийняв рішення про вчинення крадіжки, поєднаного із проникнення до житла, з метою власного збагачення.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь заготовлених та принесених з собою відмичок, відчинив вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться в четвертому під`їзді на четвертому поверсі вказаного будинку, що належить ОСОБА_8 , та незаконно проник до вказаної квартири. Перебуваючи всередині вказаної квартири ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, викрав одну золоту каблучку, 585 проби, вагою близько 4 грама, вартістю 5 000 грн., одну пару золотих сережок, 585 проби, вагою близько 4 грама, вартістю 8 000 грн., та одну пару срібних сережок «Van Cliff», вагою близько 2 грама, вартістю 1 000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_8 , які знаходились в шкатулці у спальній кімнаті над телевізором, які в подальшому останній заховав собі в кишеню штанів, вийшовши із приміщення вказаної квартири.

В цей час, до квартири АДРЕСА_3 підійшов ОСОБА_9 - син потерпілої ОСОБА_8 , який побачив поряд із квартирою, в якій він проживає ОСОБА_4 , який в свою чергу за допомогою заздалегідь заготовлених та принесених з собою відмичок намагався зачинити вхідні двері вказаної квартири, в подальшому усвідомлюючи, що його дії помічені, утримуючи викрадені речі при собі, вибіг із під`їзду вказаного будинку та направився до восьмого під`їзду вказаного будинку де безперервно переслідувався ОСОБА_9 де ним же і був затриманий, тобто ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_8 , майнової шкоди на загальну суму 14 000 грн.».

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення зокрема підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.06.2021; протоколом огляду місця події від 25.06.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.06.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.06.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 26.06.2021.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки прокурором не наведено підстав, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_4 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону. При цьому, підозрюваний має постійне місце проживання та місце роботи, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з колишньою дружиною, утримує двох неповнолітніх дітей і ніщо з матеріалів, долучених до клопотання, не свідчить про його намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребує позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Враховуючи початковий етап розслідування кримінального провадження, вважаю, що існують ризики впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на сьогодні ще не віднайдені.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки підозрюваний раніше не судимий і ніщо з матеріалів, долучених до клопотання, не доводить існування означеного ризику.

Слідчий суддя критичного оцінює посилання слідчого та прокурора у судовому засіданні про можливу співучасть інших осіб у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення не надано.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 працює на підставі трудової угоди, має постійне місце проживання, розлучений, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах з колишньою дружиною, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Однак вищезгадані обставини, які встановлені в ході судового розгляду, не є такими, які б давали можливість обрати більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та досягне мети застосування запобіжного заходу.

Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що убезпечує можливість виходу з місця проживання та відповідно, мінімізує можливі контакти зі потерпілими та свідками, запобігає ризику впливу на них.

При цьому слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного та наявність у нього постійного місця проживання та місця роботи, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Стороною обвинувачення під час розгляду клопотання достатніх об`єктивних даних, які б вказували, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Водночас, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування до 20.08.2021.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 20 серпня 2021 року включно, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвала діє до 20 серпня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.06.2021 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1