Справа № 756/6432/21
Провадження № 1-кс/756/1035/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні №0000948, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:
24 квітня 2021 року слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000948, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема у тому, що він, 22.04.2021, приблизно о 03 год. 26 хв., перебував поблизу зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 43-В. У цей же час за вищевказаною адресою перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згодом, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у ході якого та раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, дістав предмет, візуально схожий на ніж, який мав при собі, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті, наблизився до ОСОБА_7 та умисно наніс дванадцять ударів ножем в життєво важливий орган - грудну клітку потерпілого.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 три проникаючі колото-різані поранення грудної клітини з правого боку, правобічний гемопневмоторокс, дев`ять непроникаючих поранень грудної клітини зліва, важку черепно-мозкову травму, забій головного мозку, виконавши таким чином всі дії, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки останньому було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши виступ прокурора, який обґрунтовував обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України та зазначив про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, підозрюваного та захисника, які просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000948, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 22.04.2021, приблизно о 03 год. 26 хв., перебував поблизу зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 43-В. У цей же час за вищевказаною адресою перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згодом, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у ході якого та раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, дістав предмет, візуально схожий на ніж, який мав при собі, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті, наблизився до ОСОБА_7 та умисно наніс дванадцять ударів ножем в життєво важливий орган - грудну клітку потерпілого.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 три проникаючі колото-різані поранення грудної клітини з правого боку, правобічний гемопневмоторокс, дев`ять непроникаючих поранень грудної клітини зліва, важку черепно-мозкову травму, забій головного мозку, виконавши таким чином всі дії, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки останньому було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

24.04.2021, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 Кримінального процесуального кодексу України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з їх затриманням безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та у зв`язку із наявністю достатніх доказів.

24.04.2021 о 13 год. 00 хв. підозрюваному та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 22.04.2021; протокол огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Братислаславська, 3 від 22.04.2021; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 22.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 23.04.2021; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 23.04.2021; протокол впізнання по фото за участі свідка ОСОБА_8 від 23.04.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.04.2021; протокол впізнання по фото за участі потерпілого ОСОБА_7 від 23.04.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 24.04.2021; довідка №69 із КМКЛШМД на ім`я ОСОБА_7 від 22.04.2021 та інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, з урахуванням наданих показань підозрюваним, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приймаючи рішення щодо поданого клопотання, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховую тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, вік та стан його здоров`я, сімейний стан, майновий стан, що останній раніше неодноразово судимий, що дає підстави вважати, що застосування останньому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважаю за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею. Тобто, у вказаній нормі йдеться про випадки вчинення насильницьких злочинів, пов`язаних з посяганням на життя або здоров`я людини, які є найвищою соціальною цінністю відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілого.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000948, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 22.06.2021 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1