Справа № 134/1292/20
Провадження №11-кп/801/343/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7
в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000118 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 28.12.2020, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кісниця, Крижопільського району, Вінницької області, меншканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням встановлено йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.
В порядку ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України зобов`язано обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено долю речових доказів, цивільних позовів та процесуальних витрат.

в с т а н о в и л а:
02.04.2020 року близько 11 години на відрізку автомобільної дороги сполученням між смт Крижопіль та с. Красносілка Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Opel Omega» державний номер НОМЕР_1 , із трьома пасажирами в салоні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , порушивши вимоги п. 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху України, перевищив установлені межі швидкості та рухався зі швидкістю більшою за 146,3 км/год. При цьому, виявивши небезпеку для руху транспортного засобу в порушення вимог п.п.10.1, 12.1, 12.3 не вжив заходів для негайного зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, та застосував маневр відвороту і виїхав на узбіччя, де його автомобіль занесло та винесло за межі проїжджої частини, де відбулося перекидання.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Opel Omega» державний номер НОМЕР_1 отримали травми:
ОСОБА_11 - важку сполучну травму тіла у вигляді закритої тупої травми грудної клітки (множинні переломи ребер з права, з пошкодженнями пристінкової плеври, розриви тканини правої легені, забиття тканини легень, правобічний гемоторакс 1200 мл.; закритої тупої травми зачеревного простору розрив селезінки, гемоперітонеум 900 мл.). Садна на обличчі, верхніх ти нижніх кінцівках, тулубі. Сакритий перелом правого стегна в нижній третині, які за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Зазначена сполучна травма тіла ускладнилась комбінованим (травматичним та геморагічним) шоком. ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок отриманих травм ОСОБА_11 помер в Крижопільській ОЛІЛ. Відповідно до висновку судової медичної експертизи № 026 від 15.04.2020 року смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вищевказаної сполучної травми тіла. Між смертю та сполучною травмою тіла є прямий причинний зв`язок.
ОСОБА_10 - тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому дев`ятого грудного хребця без неврологічної симптоматики, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, які призвели до довготривалого розладу здоров`я, більше як 21 доба.
ОСОБА_9 - тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла: післятравматичного вибухового багатоуламкового перелому тіла п`ятого поперекового хребця з порушенням спинномозкової провідності, переломів поперечних відростків тіл від першого поперекового до першого крижового хребців, парезу згиначів лівої гомілки та нижнього парапарезу згиначів обох стоп, вертеброгенного (хребтового) больового синдрому; переломів 9, 10, 11 ребер зліва, лівобічного пневмоторакса (повітря в плевральній порожнині), гідроторакса з геморагічним компонентом (рідини з домішками крові в плевральній порожнині), забою лівої легені, після травматичної пневмонії; гострої після травматичної анемії; метаболічної кардіоміопатії. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжкого ступеню тяжкості, які були небезпечні для життя в момент заподіяння та в подальшому клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняли загрозливі для життя явища.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також заподіяло тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На думку прокурора, судом не враховано те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, наявність невідворотних наслідків, а саме заподіяння шкоди здоров`ю потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинення середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень та спричинення смерті ОСОБА_11 , тому призначене покарання не справедливе внаслідок м`якості.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали свої заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просять вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив ухвалити новий вирок, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду скасувати в частині звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання згідно ст. 75 КК України та постановити новий вирок.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України не оскаржується та не переглядається.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції таких вимог Закону не дотримався, та вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, залишив поза увагою те, що обвинувачений ОСОБА_7 не реагував на зауваження потерпілої їхати з меншою швидкістю та своїми діями спричинив смерть ОСОБА_11 та заподіяв шкоду здоров`ю потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинивши середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.
Крім того, суд першої інстанції безпідставно вказав як підставу звільнення від покарання відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілим, яка відшкодована частково, а тому Суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування кримінального закону, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого без повної ізоляції від суспільства неможливе.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання згідно ст. 75 КК України відсутні.

Однак, з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини та відсутністю обтяжуючих обставин, позиції потерпілих Суд вважає за можливе зменшити призначене покарання до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 28.12.2020, яким засуджено ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок.
ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Даний вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3