Справа № 536/743/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000438 від 02.06.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживає і зареєстрований в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

21.06.2020 біля 19 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов до домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 на подвір`ї якого знаходився велосипед «Ardis» модель «City Bake» належний його знайомому ОСОБА_6 , з яким він перебував в довірительних відносинах.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, ОСОБА_4 зловживаючи довірою ОСОБА_6 попросив вказаний велосипед вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1790 від 10 червня 2020 року 2960 грн. для тимчасового нетривалого користування, не маючи на меті його повернути, на що останній погодився та, будучи введеним ним в оману, віддав велосипед. ОСОБА_4 взяв цей велосипед та, не маючи наміру його повертати, зник з місця злочину та розпорядився чужим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, про обставини вчиненого пояснив так, як це викладено в мотивувальній частині вироку, правильно розуміючи обставини справи і у суду немає сумнівів в істинності та добровільності його позиції.

Оскільки обвинувачення визнано обвинуваченим, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, то в відповідності до ч.3 ст.349 КПК України суд вирішив недоцільним досліджувати докази в відношенні фактичних обставин справи, роз`яснивши обвинуваченому, що він при таких обставинах позбавляється права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав повністю, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості з пом`якшуючими та обтяжуючими покарання обставинами, працездатний, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та те, що викрадене повернуто, матеріальна шкода відшкодована, що суттєво знижує суспільну небезпечність вчиненого, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, куди періодично з`являтися для реєстрації.

Речові докази: велосипед «Ardis» модель «City Bake» переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити в його володінні і користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції з моменту проголошення всіма учасниками судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1