Провадження № 1-кс/734/693/21 Справа № 734/2613/21
У х в а л а

іменем України

18 серпня 2021 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідчий слідчого відділення ВП №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 14 серпня 2021 року близько 06 години 52 хвилини до відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що на автодорозі «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» поблизу с. Новики, Чернігівського району, Чернігівської області сталось ДТП, за участю мотоцикла марки «Yamaha», модель «FZ6R» під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалась в напрямку м. Чернігів, та невстановленого автомобіля (ймовірно Ауді А4 р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням невстановленої особи, яка рухалась в напрямку м. Київ, в результаті чого сталось зіткнення, та ОСОБА_4 доставлено до Козелецької ЦРЛ з тілесними ушкодженнями, а водій автомобіля покинув місце ДТП.

Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 14 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 14 серпня 2021 року о 6 год. 50 хв. їхав на дачу по автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі та рухаючись біля смт. Козелець помітив автомобіль АУДІ чорного кольору, який порушував правила дорожнього руху, а саме перевищив швидкість та виїжджав на смугу зустрічного руху. Після даного в напрямку його руху він побачив стовп пилу та коли під`їхав ближче то помітив взуття на дорозі та побачив мотоцикл на узбіччі. Зупинившись він побачив біля мотоциклу дівчину та викликав швидку допомогу та поліцію. В автомобілі на якості він рухався був відео реєстратор, який зафіксував дане.

В подальшому 14 серпня 2021 року від ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 надійшла заява відповідно до якої він добровільно видає флеш накопичувач MICRO SD, об`ємом 32 GB з відео реєстратора YI Smart Dash Camera з відеозаписом.

Постановою слідчого від 16 серпня 2021 року флеш накопичувач MICRO SD, об`ємом 32 GB з відео реєстратора YI Smart Dash Camera з відеозаписом визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Добровільно виданий флеш накопичувач має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучений флеш накопичувач.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, запобігання знищенню речових доказів, яке може перешкодити кримінальному провадженню, та можливості в подальшому використовувати майно як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але попередньо надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти накладення арешту на флеш накопичувач.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000248, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на добровільно виданий 14 серпня 2021 року ОСОБА_5 , мешканцем АДРЕСА_1 флеш накопичувач MICRO SD об`ємом 32 GB з відео реєстратора YI Smart Dash Camera з відеозаписом, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1