Справа № 452/3434/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1184/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання позбавлення волі на строк дванадцять років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 29 червня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 3 червня 2018 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на

вул. Степана Бандери в м. Самборі Львівської області, побачивши як гр. ОСОБА_11 на автомобілі марки «Toyota Land Сruiser Prado», номерний знак НОМЕР_1 , заїхав на подвір`я будинку АДРЕСА_1 зайшов у двір даного будинку та умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння спрямованого на позбавлення життя, з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 , використовуючи заздалегідь придбану, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вогнепальну зброю невстановленого взірця, яка знаходилась при ньому, здійснив декілька пострілів патронами калібру 7,65 x 17 (7,65 Браунінг) у ОСОБА_11 , який вийшов з автомобіля, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних кульових проникаючих поранень грудної клітки, живота, правого передпліччя, які супроводжувались ушкодженням внутрішніх органів, а саме: лівої легені, малої долі печінки, тонкого та товстого кишківника та брижі кишківника, з пошкодженням м`язових тканин грудної клітки та живота, що ускладнились масивною гострою кровотечею, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження згідно живих осіб та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в реанімаційному відділенні Самбірської центральної районної лікарні.

Таким чином ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Не погоджуючись з даним вироком потерпіла ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляцій скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року змінити в частині покарання. Призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, потерпіла покликається на те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання судом не в повній мірі враховано вимоги закону України про кримінальну відповідальність та правові позиції Пленуму Верховного Суду, у зв`язку із чим призначене йому покарання за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Вказує, що докази, які свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції правомірно вважає належними та допустимими, оскільки вони безпосередньо стосуються події кримінального правопорушення, вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, здобуті у спосіб визначений законом.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою і те, що обвинувачений вину не визнав, не розкаявся у вчиненому, не відшкодував шкоду потерпілій (внаслідок його протиправних дій сиротами залишилося двоє неповнолітніх дітей, а дружина потерпілого вдовою), офіційно ніде не працює, не має легального заробітку та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої протиправної поведінки. Вказує, що судом першої інстанції не враховано суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає у відкритому і умисному позбавленні життя людини шляхом пострілів з вогнепальної зброї в подвір`ї багатоквартирного будинку.

Наголошує, що в провадженні Львівського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України, обвинувачений вже відбував покарання в місцях позбавлення волі за попередні свої дії, однак після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив кримінальне правопорушення особливо тяжке, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення без достатнього покарання, тобто більш тривалої ізоляції його від суспільства.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року, а кримінальне провадження закрити та постановити виправдувальний вирок щодо нього.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, обвинувачений покликається на те, що оскаржуваний вирок є неправомірним, незаконним та таким, що повинен бути скасований, а кримінальне провадження закритим, оскільки винесений з істотними, грубими порушеннями норм кримінального процесуального закону, Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зазначає, що вказаний вирок винесений на підставі неповного досудового та судового слідства, такий є одностороннім, а висновки суду викладені у вироку не відповідають дійсним, фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовані обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, а саме: не допитано судового експерта ОСОБА_12 , яка проводила експертизи по справі, не встановлено осіб, чиє ДНК виявлено на кепці, не відібрано відеозапис з камер спостереження Самбірського міськрайонного суду Львівської області, не взято до уваги факт викрадення ОСОБА_7 з митного переходу «Грушів», не взято до уваги неналежне оформлення протоколу огляду місця події від 03.06.2018, не взято до уваги факт незаконного утримування всупереч ухвалі суду ОСОБА_7 в ІТТ м. Пустомити, не взято до уваги, що при ознайомленні з матеріалами справи згідно ст.290 КПК України не були надані речові докази по справі; не взято до уваги порушення термінів проведення експертизи згідно Наказу 591 від 17.07.17, судом не досліджувались факти стосовно особливо важливих злочинів з застосуванням пістолет-кулемету «Скорпіон», судом не надано оцінку висновку експерта від 03.08.2018 щодо гільз, де начебто було виявлено ДНК ОСОБА_7 , не встановлено хто, коли і з якою метою накрив предмети схожі на гільзи до огляду місця події.

На думку апелянта, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ні досудовим, ні судовим слідством не доведена. Крім того ОСОБА_7 , наголошує, що не скоював вказаного кримінального правопорушення та жодним чином недотичний до вбивства ОСОБА_11 03.06.2018 в м. Самборі.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілої, потерпілої ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_10 , які підтримали подану потерпілою апеляційну скаргу та заперечили апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За правилами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні вбивства умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Зокрема, незважаючи на те, що ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому не визнав, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а також доказами, здобутими під час розгляду даного кримінального провадження в суді.

Так, згідно з наданими в суді першої інстанції показаннями потерпілої ОСОБА_6 , вбачається, що 2 червня 2018 близько 22 год. 00 хв. вона пішла з дітьми спати та прокинулась від якогось крику. Виглянувши у вікно, побачила автомобіль чоловіка, на вулицю не виходила. Через пару хвилин в квартиру подзвонила сусідка ОСОБА_13 та сказала, щоб потерпіла вийшла, бо її чоловік лежить на вулиці і у нього стріляли. ОСОБА_6 вийшла із квартири та побачила свого чоловіка, який лежав поруч дверок свого автомобіля, головою в напрямку сходів в будинок на лівому боці. Нахилившись до нього чоловік повідомив їй, що в нього стріляли, і казав, що він напевно помре. Пізніше приїхала швидка медична допомога та сусід ОСОБА_14 відвіз його до Самбірської ЦРЛ, де через 3 години лікарі її повідомили, що чоловік помер.

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що 3 червня 2018 року пізно ввечері він разом із дружиною ОСОБА_16 знаходився у своїй квартирі. Близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_15 почув ряд окремих незрозумілих звуків, які лунали з подвір`я будинку, подумав, що впала драбина. Коли подивився у вікно, та нічого підозрілого не побачив. Після цього ОСОБА_15 відчинив двері із квартири в коридор та почув голос ОСОБА_11 , який, на думку свідка, з кимсь говорив по телефону. Свідок зайшов у квартиру та через декілька секунд на його мобільний телефон зателефонувала сусідка ОСОБА_17 , яка сказала « ОСОБА_18 виходь, бо там робиться щось страшне». Він вийшов з квартири і побачив лежачого на землі ОСОБА_11 , який повідомив йому, що його прошили чергою. Після цього ОСОБА_15 повернувся у квартиру і сказав дружині викликати швидку медичну допомогу, одівся і вийшов до ОСОБА_11 . По приїзду карети швидкої медичної допомоги він допоміг завантажити потерпілого у машину і його відвезли у лікарню.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_16 показала, що 3 червня 2018 року перебувала за місцем свого проживання разом із чоловіком ОСОБА_15 . Близько 00 год. 20 хв. вона почула якісь незрозумілі звуки, які лунали з подвір`я будинку. Після чого її чоловік ОСОБА_15 відчинив двері із квартири в коридор та почув голос ОСОБА_11 , який з кимсь говорив. Чоловік зайшов у квартиру та через декілька секунд на його мобільний телефон зателефонувала сусідка ОСОБА_19 , яка сказала « ОСОБА_18 виходь, бо там робиться щось страшне». Він вибіг з квартири, а коли повернувся то і сказав викликати швидку медичну допомогу, бо ОСОБА_11 лежить на землі із вогнепальними пораненнями. В подальшому ОСОБА_16 викликала швидку медичну допомогу та зателефонувала дружині ОСОБА_20 і сказала про те, що відбувається. Пізніше свідок вийшла на вулицю, де побачила ОСОБА_11 , який лежав на землі. Після цього, приїхала карета швидкої медичної допомоги, яка відвезла потерпілого у лікарню.

Згідно з наданими в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_21 , остання пояснила, що проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_11 3 червня 2018 року вночі прокинулася від того, що почула два чіткі короткі хлопки з подвір`я її будинку. З вулиці було чути голос ОСОБА_11 , який кликав на допомогу щоб викликати швидку медичну допомогу бо він стікає кров`ю. ОСОБА_21 зателефонувала до ОСОБА_22 і повідомила йому про вказану подію.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_23 показала, що проживає за адресою АДРЕСА_2 . 3 червня 2019 року приблизно о 00 год. 15 хв. перебувала у свої квартирі. Вікно в кімнаті було привідчинено, воно виходить в двір будинку в сторону магазину «Доміно». В цей час свідок почула звуки схожі на постріли з автомата. Були дві черги пострілів. Після цього вона виглянула у вікно і почула стогін невідомого чоловіка. Потім на вулицю повибігали люди, приїхала швидка медична допомога і цього чоловіка забрали до лікарні.

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_24 , про те, що вона працює фельдшером на швидкій медичній допомозі 3 червня 2018 року поступив виклик про вогнепальне поранення чоловіка по АДРЕСА_1 . Заїхавши в двір вона побачила невідомого чоловіка, який лежав на землі, біля сходової клітки в під`їзд житлового будинку. З лікарем ОСОБА_25 стали надавати першу медичну допомогу. Після чого лікар запитав, що трапилось, на що чоловік відповів, що в нього стріляли. Після цього чоловіка завантажили в автомобіль швидкої медичної допомоги, де йому продовжили надавати медичну допомогу та завезли в районну лікарню.

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що працює лікарем на швидкій медичній допомозі. 3 червня 2018 року поступив виклик про вогнепальне поранення чоловіка по АДРЕСА_1 . Свідок ствердив, що по приїзду швидкої на подвір`ї вказаного будинку він побачив невідомого чоловіка, який лежав на землі. Підбігши з фельдшером до вказаного чоловіка, який лежав на животі й стали надавати першу медичну допомогу. Чоловік сказав, що в нього стріляли з автомата. Оглянувши потерпілого на місці, ОСОБА_25 побачив тілесні ушкодження характерні при вогнепальному пораненні. Після цього чоловіка завантажили в карету швидкої медичної допомоги та доставили до Самбірської ЦРЛ.

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що проживає в будинку АДРЕСА_2 . У двір будинку здійснюється захід тільки з вул. Степана Бандери, попри магазин «Доміно». Крім цього заїзду у дворі будинку є сходи, які ведуть до калитки, через яку можна вийти у двір будинку АДРЕСА_3 . Дана калитка протягом тривалого часу заварена, щоб через неї у двір не заходили сторонні особи. Свідок ствердила, що напередодні вбивства ОСОБА_11 не бачила, щоб на сходах лежала якась кепка.

Аналогічними показаннями свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 про відсутність протягом 2 червня 2018 року кепки на сходах, які ведуть до калитки, через яку є прохід у двір будинку АДРЕСА_3 .

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_29 який повідомив, що знайомий з ОСОБА_7 близько 20 років, перебуває в добрих товариських відносинах, часто спілкується з ним по телефону. ОСОБА_7 неодноразово приїжджав до них в м. Самбір в гості, останні рази в січня та березні 2018 року на день народження.

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_30 , дружини ОСОБА_29 , яка дала аналогічні свідчення щодо відносин з ОСОБА_7 та його приїздів в м. Самбір.

Показаннями наданими в суді першої інстанції свідка ОСОБА_31 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_7 давно, оскільки обидва проживають у м. Львові. В 2018 році вони почали разом співпрацювати шукаючи замовників для продукції. ОСОБА_32 ствердив, що разом з ОСОБА_7 один раз їздив в м. Самбір, де зустрічали замовників.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується проаналізованими місцевим судом письмовими доказами а саме:

-протоколом огляду місця події від 3 червня 2018 року з фототаблицями та дослідженого відеозапису до них, з якого вбачається. що місцем події являється територія подвір`я будинку АДРЕСА_1 , під час якого знайдено та вилучено дві кулі, три металеві гільзи, тканиний кашкет (кепка); одну кулю та три металеві гільзи; одну кулю та дві металеві гільзи; під час огляду кладової кімнати в приймальному покої Самбірської ЦРЛ, вилучено одяг померлого ОСОБА_11 ; під час огляду підсобного приміщення в реанімаційному відділенні Самбірської ЦРЛ, вилучено одяг померлого ОСОБА_11 та одну кулю; під час огляду автомобіля потерпілого ОСОБА_11 марки «Toyota Land Сruiser Prado», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , з автомобіля вилучено пошкоджене бокове ліве дзеркало з отвором від кулі;

-актом про застосування службової собаки від 3 червня 2018 року, з якого встановлено, що службова собака обнюхавши територію навколо автомобіля ОСОБА_11 , по сліду попрямував прямо, попри будинок, дійшовши до сходів собака направився по сходах вгору, де було виявлено чоловічу кепку світлого кольору, собака обнюхавши її попрямував прямо до огорожі, перескочивши огорожу собака побіг через дитячий майданчик та по сліду вийшов на тротуарну доріжку, яка знаходиться по АДРЕСА_4 , дійшовши по сліду до пам`ятника С. Бандері та зупинився;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 3 червня 2018 року з фото таблицями, з якого відомо, що на ньому наявні тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних кульових проникаючих поранень грудної клітки, живота, правого передпліччя, під час внутрішнього дослідження трупа було вилучено із тіла три металеві кулі;

-протоколом огляду предмету від 4 червня 2018 року та дослідженого відеозапису до нього, з якого видно, що о 00 год. 22 хв. автомобіль схожий на автомобіль потерпілого ОСОБА_11 , а саме марки «Toyota Land Сruiser Prado», чорного кольору, який заїжджає з вул. С. Бандери на внутрішнє подвір`я будинку АДРЕСА_1 . О 00 год. 23 хв. 3 червня 2018 року невідома особа візуально схожа на ОСОБА_7 рухається із сторони вул. Кобільника та перебігаючи вул. С.Бандери продовжує свій рух в напрямку внутрішнього подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Пізніше на внутрішнє подвір`я будинку АДРЕСА_1 виїжджає автомобіль швидкої медичної допомоги;

-висновком судово-медичної експертизи № 49/18 від 27 червня 2018 року з таблицями до нього, з якого встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вогнепальних кульових поранень грудної клітки, живота, правого передпліччя, які супроводжувались ушкодженням внутрішніх органів, а саме лівої легені, малої долі печінки, тонкого та товстого кишківника та брижі кишківника, з пошкодженням м`язових тканин грудної клітки та живота, що ускладнились масивною гострою кровотечею, та які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження згідно живих осіб та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті;

-висновком експерта № 1987/2018-т від 8 червня 2018 року, з якого вбачається, що у крові померлого ОСОБА_11 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового та амілового спиртів;

-висновком експерта № 709/2018-ім від 12 червня 2018 року, з якого вбачається, що у крові померлого ОСОБА_11 виявлено антиген Ф ізосерологічної системи AВ0.

-висновком експерта № 123/2018-мк від 27 червня 2018 року, згідно з якого вбачається, що на п`яти клаптях шкіри від трупа ОСОБА_11 було виявлено наскрізні ушкодження, які можуть являтися вхідними вогнепальними, які утворились від дії одиночних ранячих снарядів (куль). На клапті шкіри № 4 з руки було виявлено одне наскрізне ушкодження, яке може являтися вихідним вогнепальним.

-висновком експерта № 732/2018-ім від 20 червня 2018 року, з якого встановлено, що у слідах на фрагменті трави, вилученої під час огляду місця події ділянки перед будинком АДРЕСА_1 виявлено кров людини та антиген А і Н ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від будь якої особи з групою крові А з ізонемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_11 ;

-листом про встановлення збігу за центральним обліком генетики ознак людини від 11 червня 2018 року № 19/10-2/11994 з таблицею ймовірних збігів, згідно до якого встановлено збіг генетичних ознак поодиноких клітин ДНК - профілю, виявлених на кепці, яку було вилучені під час огляду місця події за фактом вбивства ОСОБА_11 з ДНК-профілем ОСОБА_7 ;

-висновком експерта №19/10-2/252-CЕ/18 від 11 червня 2018 року з додатками, з якого вбачається, що на кепці, що вилучена при огляді місця події генетичні ознаки епітеліальних тканин, які придатні для порівняльного аналізу, лише по домінуючому ДНК- профілю. Генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на внутрішній поверхні кепки у секторах «1» - «2» (об`єкт № 2,3) та застібці (об`єкт № 8) кепки збігаються між собою, та не збігаються з генетичними ознаками крові трупа ОСОБА_11 (об`єкт № 1) та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статті. Генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на внутрішній поверхні кепки у секторі «4» (об`єкт № 5) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж 2 осіб та можуть бути придатними лише домінуючому ДНК- профілю, який збігається з генетичними ознаками епітеліальних клітин, виявлених внутрішній поверхні кепки у секторах «1» - «2» (об`єкт № 2,3) та застібці (об`єкт № 8) кепки та незбігаються з генетичними ознаками крові трупа ОСОБА_11 ;

-висновком молекулярно-генетичної експертизи за № 19/10-2/334-СЕ/18 від 13 серпня 2018 року, з якого вбачається, встановлення генетичних ознак (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1). Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками епітеліальних тканин, виявлених на внутрішній поверхні кепки, у секторах « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «II», (об`єкти № № 2,3 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 11 червня 2018 року № 19/10-2/252-СЕ/18, та застібці кепки (об`єкт № 8 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 11 червня 2018 року № 19/10-2/252-СЕ/18). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 та генетичних ознак епітеліальних тканин, виявлених на внутрішній поверхні кепки у секторах « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «II», (об`єкти №№ 2,3 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 11.06.2018 № 19/10-2/252-СЕ/18, та застібці кепки (об`єкт № 8 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 11.06.2018 № 19/10-2/252-СЕ/18) складає 2,92 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,42 х 10-32 осіб. Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт № 1) збігаються з домінуючими генетичними ознаками епітеліальних клітин, виявлених на внутрішній поверхні кепки у секторі «IV» (об`єкт № 5 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 11 червня .2018 року № 19/10-2/252-СЕ/18);

-висновком експерта № 3/509 від 26 липня 2018 року встановлено, що в місцях виявлених пошкоджень матеріалу куртки та футболки потерпілого ОСОБА_11 виявлено сліди металізації міддю та свинцем, які можна віднести до продуктів пострілу;

-висновком експерта № 5/256 від 27 червня 2018 року, згідно з яким відомо, що на дзеркалі заднього виду автомобіля ОСОБА_11 марки «Toyota Land Сruiser Prado», яке надійшло на дослідження, наявне наскрізне пошкодження із вхідним отвором на самому дзеркалі та вихідним отвором на задній частині корпусу. Дане наскрізне пошкодження могло утворитися в результаті пострілу із вогнепальної зброї;

-висновком експерта №19/10-2/253-CЕ/18 від 3 серпня 2018 року з додатками, згідно якого видно, що на гільзах № 1, 2, 7, 8 епітеліальних клітин з ядрами не виявлено. З предметів, схожих на гільзи, позначених 3-6 знайдено поодинокі епітеліальні клітини з деструктивними зміненими ядрами. Встановлено генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметах, схожих на гільзи, позначених № 3, 4, 6. Генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметах, схожих на гільзи, позначених № 1, 5, не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК в даних об`єктах. Встановити генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметах, схожих на гільзи, позначених № 2, 7, 8 не представилось за можливе у зв`язку з відсутністю ДНК у вказаних об`єктах. Генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу № 3 не збігаються з ознаками крові померлого ОСОБА_11 та належать першій невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу № 4 є змішаними, містять генетичні ознаки 2 осіб, містять генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу № 3, та другої невстановленої особи чоловічої генетичної статі і не містять генетичних ознак ОСОБА_11 . Генетичні ознаки епітеліальних клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу № 6 не збігаються з генетичними ознаками крові померлого ОСОБА_11 та належать третій невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

-висновком експерта №19/8-2/81-CЕ/18 від 15 серпня 2018 року з додатками, з якого вбачається, що кулі та гільзи є частинами боєприпасів вогнепальної зброї, відстріляними кулями та гільзами пістолетних патронів калібру 7,65 x 17 (7,65 Браунінг). Гільзи відстріляні з пістолета-кулемета «Скорпіон» калібру 7,65 x 17 (7,65 Браунінг). Гільзи № 1-8 відстріляні з одного екземпляра вогнепальної зброї. Кулі 1-4 та 6-8 відстріляні з одного екземпляра вогнепальної зброї. Сліди на кулі № 5 пошкодженні, тому порівняти їх зі слідами на інших кулях не виявилось можливим. Даний висновок підтверджений експертом ОСОБА_33 в суді першої інстанції;

-висновком експерта № 19/10-2/370-CЕ/18 від 20 вересня 2018 року з додатками з якого вбачається, що генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 збігаються з генетичними ознаками епітеліальних тканин, виявлених на предметі схожому на гільзу (об`єкт № 3 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 3 серпня 2018 № 19/10-2/253-СЕ/18). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 та генетичних ознак епітеліальних тканин, виявлених на предметі схожому на гільзу складає 2,92 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,42 х 10-32 осіб. Генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 містяться серед змішаних генетичних ознак епітеальних клітин, виявлених на предметі, схожому на гільзу, позначеному № 6 (об`єкт № 6 у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 3 серпня 2018 року № 19/10-2/253-СЕ/18);

-листом про встановлення збігу за центральним обліком генетичних ознак людини від 4 вересня 2018 року № 19/10-2/17882, згідно з яким відомо, що збіг генетичних ознак поодиноких клітин ДНК - профілю, виявлених на гільзах, які було вилучені під час огляду місця події за фактом вбивства ОСОБА_11 з ДНК-профілем ОСОБА_7 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього, з якого вбачається, що статист пробігав з кепкою на голові (ідентичною кепці вилученої з місця події) повз камеру № 6 магазину «Доміно» і у на кепці логотипу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який фактично є на ній на моніторі не видно. Тобто слідчим експериментом встановлено, що фактично логотип у вигляді вишивки букв «NY» на кепці є присутній, однак при проведенні слідчого експерименту камера відеоспостереження його не фіксує та подає зображення кепки у світлому кольорі.

Наведені показання свідків, протоколи процесуальних дій з додатками, висновки експертиз, судом першої інстанції вірно оцінені за правилами ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності і взаємозв`язку.

Сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом не взято до уваги факт викрадення ОСОБА_7 з митного переходу «Грушів», то слід зазначити, що за 28.09.2018 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2018 відомості за заявою ОСОБА_34 в інтересах ОСОБА_7 від 20.08.2018 про вчинення працівниками ГУ НП у Львівській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Колегією суддів встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_35 від 18.10.2019 закрито кримінальне провадження № 0000293 від 28.09.2018 за ч. 1 ст. 146 КК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст. 219 КПК України. Закриваючи кримінальне провадження, слідчий виходив з того, що в ході проведення досудового розслідування проведено повний обсяг слідчо-розшукових заходів, в ході проведення яких не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, а також відсутні об`єктивні дані, у тому числі з урахуванням показань свідків та інших матеріалів провадження для повідомлення будь-якій особі про підозру у вчиненні злочину.

В подальшому ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_35 від 18.10.2019 про закриття кримінального провадження № 0000293 від 28.09.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. Вказане рішення слідчого судді ухвалою Львівського апеляційного суду від 05.12.2019 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити - без задоволення. Таким чином, за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 проведено досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, за результатами якого його доводи не знайшли свого підтвердження, що підтверджується відповідною постановою про закриття провадження стосовно працівників поліції.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом не встановлено осіб, чиє ДНК виявлено на кепці, то такі є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме: листом про встановлення збігу за центральним обліком генетики ознак людини від 11 червня 2018 року № 19/10-2/11994 з таблицею ймовірних, висновком експерта №19/10-2/252-CЕ/18 від 11 червня 2018 року з додатками, висновком молекулярно-генетичної експертизи за № 19/10-2/334-СЕ/18 від 13 серпня 2018 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що не підлягають задоволенню клопотання обвинуваченого про визнання недопустимими доказами висновків експерта ОСОБА_12 , у зв`язку із відсутністю можливості допиту її в суді, а також клопотання захисника ОСОБА_9 про визнання неналежними доказами висновків експертизи від 11 червня 2018 року № 19/10-252-СЕ/18, та від 13 серпня 2018 року № 19/10-2/334-СЕ, листа про встановлення збігу за центральним обліком генетики ознак людини від 11 червня 2018 року № 19/10-2/11994, а також про визнання недопустимими доказами протоколів огляду місця події від 3 червня 2016 року та висновків експертів ОСОБА_36 та ОСОБА_37 від 3 серпня 2018 року № 19/10-2/253-СЕ/18 та експерта ОСОБА_38 № 19/10-2/370/СЕ/18 від 20 вересня 2018 року, оскільки зазначені докази є належними та допустимими.

Будь-яких даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів досудового розслідування та суду колегією суддів не встановлено.

Крім того, враховуючи вищенаведені обставини, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, апеляційний суд до уваги не бере.

Суд апеляційної інстанції оцінює доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині недоведеності його вини у вчиненні вбивства умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , як спосіб уникнення обвинуваченим від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції у вироку надав оцінку усім доводам сторони захисту, у тому числі тим, на яких наголошує у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 .

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги потерпілої про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про його особу внаслідок м`якості не заслуговують на увагу.

Так, положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, врахував всі обставини справи, в тому числі, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та особу винного, те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, а також те, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває. Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Взявши до уваги всі зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_7 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнули б за собою скасування оскаржуваного вироку.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідно відсутні підстави для скасування вироку та задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий:

Судді: