ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020 року за №0000533, за обвинуваченням,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безім`янка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, -

встановив:

21.10.2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вулиці Старопортофранківська кут вулиці Градоначальницька в місті Одесі, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, з мотивів явної неповаги до суспільства, почав умисно грубо порушувати громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме гучно висловлювався нецензурною лайкою на адресу сторонніх осіб волонтерів, які знаходились біля агітаційних виборчих палаток.

В цей час, до ОСОБА_4 , з проханням припинити вищевказані противоправні дії, звернувся сторонні особи волонтери агітаційних виборчих палаток. Утім, ОСОБА_4 , не реагуючи на зауваження та усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжував умисно грубо порушувати громадський порядок, а саме протягом тривалого часу гучно висловлюватися на адресу сторонніх осіб волонтерів, які знаходились біля агітаційних виборчих палаток, нецензурною лайкою, а також погрожував застосуванням фізичного насилля.

Далі, 21.10.2020 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на вулиці Старопортофранківська кут вулиці Градоначальницька в місті Одесі, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи волонтери, які знаходились біля агітаційних виборчих палаток, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно пошкодив каркас агітаційної палатки політичної партії «Європейська солідарність» та каркас агітаційної палатки політичної партії «Довіряй ділам».

Вчинивши хуліганські дії, ОСОБА_4 покинув місце вчинення ним кримінального правопорушення та направився до місця свого мешкання.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, та щиро розкаявся у його вчиненні, підтвердив обставини кримінального проступку, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 дав суду показання про те, що дійсно 21.10.2020 року знаходячись в стані алкогольного сп`яніння грубо порушував громадський порядок, а саме гучно висловлювався нецензурною лайкою до сторонніх осіб волонтерів. Після цього він того ж дня пошкодив каркас агітаційної палатки політичної партії «Європейська солідарність» та каркас агітаційної палатки політичної партії «Довіряй ділам». При цьому, він розумів, що за його діями спостерігають сторонні особи, але продовжував порушувати громадський порядок, а саме висловлюватися на адресу сторонніх осіб, які знаходились біля агітаційних виборчих палаток, нецензурною лайкою.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимостей. Одружений та має на утриманні малолітню дитину. Про такі обставини заявив обвинувачений та вони не заперечувались прокурором.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Стороною обвинувачення зазначено в обвинувальному акті про наявність обставини, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого як рецидив злочинів, та яка відповідно до п.4 ч.1 ст.91 КПК України підлягає доказуванню саме прокурором.
Суд констатує, що така обтяжуюча обставина, зазначена в обвинувальному акті не знайшла свого підтвердження у суді, оскільки, згідно копії квитанції, наданої суду Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, ОСОБА_4 , сплатив штраф у розмірі 850 гривень, який йому був призначений як покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2019 року.
Бідь-яких інших обтяжуючих обставин стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено, тому суд в силу ч.1 ст.337 КПК України, будучи обмеженим судовим розглядом лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, та позбавленим права виходити за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, якщо це погіршує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_4 .
Отже, обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.296 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі у межах, передбачених санкцією ч.1 ст.296 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, усвідомлення останнім протиправності своєї протиправної поведінки, його поведінку після вчинення проступку та щире каяття, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: DVD-R диск з відеофайлами, який знаходиться у білому конверті слід зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.
Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:
- DVD-R диск з відеофайлами, який знаходиться у білому конверті, зберігати в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

21.04.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/5366/21
Номер провадження № 1-кп/522/1596/21
Головуючий суддя ОСОБА_1