Справа № 465/3118/21
Провадження № 11-сс/811/675/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року про арешт майна,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою задоволено клопотання старшої слідчої ВП № 3 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , затвердженого прокурором Франківської оружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000012 від 28.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Накладено арешт на: нежитлові приміщення літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ.2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) із забороною будь-яким особами, уповноваженим на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном чи його частинами до прийняття рішення про зняття арешту.
Зобов`язано посадових осіб управління державної реєстрації Львівської міської ради внести відповідні відомості про накладення арешту на вказане майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Заборонено на термін накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище об`єктів до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: нежитлові приміщення літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ.2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року, скасувати зазначену ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшої слідчої ВП № 3 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , затвердженого прокурором Франківської оружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 про арешт майна.

Щодо прав на звернення із апеляційною скаргою апелянт покликається на те, що в даному випадку ОСОБА_6 є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, оскільки об`єкти нерухомості, на які був накладений арешт оскаржуваною ухвалою є у володінні ОСОБА_6 , оскільки такі приміщення були передані на зберігання останньому в межах виконавчого провадження №64919621. Так, в межах вказаного виконавчого провадження 22 березня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області ОСОБА_10 при примусовому виконанні було винесено постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №64919621, відповідно до яких було передано на зберігання вказані нежитлові приміщення ОСОБА_6 таким чином, ОСОБА_6 є володільцем майна, на яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року, а тому такий має право подавати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про арешт майна, яке перебуває у його володінні.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_5 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що була ухвалена без повного з`ясування усіх обставин справи, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та має бути скасована.

Зазначає, що в даному випадку, арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають власності ПП «АМОН» та у володінні ОСОБА_6 був накладений незаконно, без достатньої на це правової підстави.

Наголошує,що вказана у клопотання про арешт майно інформація не відповідає дійсності, що свідчить про штучне створення обставин безпідставного накладення арешту на вказане майно. Так у відповідь на адвокатський запит апелянта, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» надало копії документів, зокрема: копію рішення виконавчого комітету №569 від 18.10.1996 року «Про подальше використання будинку АДРЕСА_1 », згідно якого будинок (нежитловий) передавався КП «РІКО-Н». Згідно вказаного рішення, виконавчий комітет ЛМР народних депутатів вирішив передати будинок АДРЕСА_1 загальною площею 281,1 кв.м. у власність колективному підприємству «РІКО-Н»; акт приймання-передачі у власність нерухомого майна від 04.12.1996 року про передачу КП «РІКО-Н» будинку загальною площею 281,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; копія реєстраційного посвідчення від 24.01.1997 року про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований на праві колективної власності за КП «РІКО-Н», на вказаній копії наявне перекреслення та напис «анульовано/відмінено»; ухвала ЛМР №835 від 10.07.1997 «Про відміну рішення Львівського міськвиконкому від 18.10.1996 року №569 «Про подальше використання будинку №123 по вул. І.Франка», згідно якої будинок АДРЕСА_2 передано у власність релігійній громаді церкви св.Софії; реєстраційне посвідчення від 19.04.2000 року про реєстрацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 за релігійною громадою церкви св.Софії на праві колективної власності.

На думку апелянта, вказані документи підтверджують наявність у релігійної громади церкви св.Софії лише житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак жодного документу, який би надавав право власності вказаній релігійній громаді на нежитлові приміщення адресою: АДРЕСА_1 немає. Таких документів також не було проаналізовано під час розгляду клопотання про арешт майна.

Наголошує, що по будівлі за адресою:: АДРЕСА_1 інвентаризаційна справа відсутня, але була надана копія повеневого плану адресою: АДРЕСА_1 , в якому зазначається дата складення, а саме: лютий 1980 року. Відтак, нежитлові приміщення за адресою адресою: АДРЕСА_1 релігійній громаді церкви св.Софії не передавались, а тому такі жодного права власності на вказані об`єкти нерухомості не мають, та жодні права такої не порушені.

Звертає увагу, що твердження в оскаржуваній в ухвалі про те, що згідно матеріалів технічної інвентаризації зазначені приміщення тотожні приміщенням будівлі під літ. А-1 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить релігійній громаді церкви св.Софії відповідно до ухвали ЛМР №835 від 10.07.1997 не відповідає дійсності, оскільки релігійній громаді церкви св.Софії передавався лише житловий будинок, а не об`єкти нежитлового фонду. Крім того, як вбачається із плану земельної ділянки, то поряд є два об`єкти, з ліва житловий будинок, який є у власності релігійної громади, а справа це нежитлові приміщення, яке є у власності ПП «АМОН», жодної тотожності у цих двох об`єктах немає.

Апелянт наголошує, що з аналізу вказаних документів вбачається, що право власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано раніше, аніж житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий релігійній громаді церкви св.Софії, тобто на момент, коли релігійна громада увійшла у власність житлового будинку, такі нежитлові приміщення за адресою 123А вже існували та перебували у власності інших осіб.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що оскаржуване рішення було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, відтак строк на апеляційне оскарження для такої обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а оскільки копію ухвали слідчого судді адвокатом ОСОБА_5 отримано 01.06.2021 року, останнім днем для подання апеляційної скарги є 07.06.2021 року, враховуючи що 06.06.2021 є вихідним днем.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та представника потерпілого ОСОБА_8 щодо законності судового рішення слідчого судді, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року про арешт майна, то матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з матеріалами клопотання,Франківською окружною прокуратурою м. Львова за зверненням Львівської міської ради внесено відомості до ЄРДР за №0000016 від 13 травня 2021 року щодо службових осіб ПП «АМОН», Пустомитівської районної державної адміністрації, які зловживаючи службовим становищем, без визначених на те законодавством правових підстав, провели державну реєстрацію нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (123а), що заподіяло тяжкі наслідки релігійній громаді церкви Св. Софії.

13 травня 2021 року прокурором зазначене кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 0000012 від 28 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Пустомитівської районної державної адміністрації під час реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою Володимира Великого, 67а в м. Львові. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000012 від 28 квітня 2021 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.02.2021 за ПП «АМОН» зареєстровано право власності на нежитлові приміщення літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на вул. І.Франка, 123а в м. Львові (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ. 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на вул. І.Франка, 123а в м. Львові (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Підставою для реєстрації права власності зазначено реєстраційні посвідчення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 18.10.1995, договори купівлі-продажу від 11.10.1995.

Водночас згідно інформації Львівської міської ради рішення про присвоєння поштової адреси АДРЕСА_1 не приймалося.

Окрім того, до матеріалів реєстраційної справи документів, що стали підставою для реєстрації права власності на зазначені приміщення за ПП «АМОН», долучено копію технічного паспорту на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 20.05.2014 та довідку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/7984 та №1/7985 від 18.12.2020, які згідно офіційно наданої на вимогу прокурора інформації ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» не виготовлялися та не видавалися.

Водночас встановлено, що згідно матеріалів технічної інвентаризації зазначені вище приміщення тотожні приміщенням будівлі під літ.А-1 за адресою АДРЕСА_1 , що належить релігійній громаді церкви св.Софії відповідно до ухвали Львівської міської ради №835 від 10.07.1997.

Крім того, нежитлові приміщення літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ.2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) фактично знаходяться на земельній ділянці, яка передана в користування релігійній громаді церкви св. Софії на підставі ухвали Львівської міської ради №3119 від 20.03.2014 за кадастровим номером :07:004:0039, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що згідно офіційно розміщеної інформації на інформаційному ресурсі Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчого провадження реалізація ДП «Сетам» нежитлові приміщення літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ.2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на вул.І.Франка, 123а в м.Львові (реєстраційний номер нерухомого майна 101) виставлено на реалізацію на підставі постанови приватного виконавця ОСОБА_10 .

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що на даний час право власності на нежитлові приміщення літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ.2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) зареєстровано за ПП «АМОН».

14 травня 2021 року постановою старшої слідчої ВП № 3 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 , вищевказані речі, визнані речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог статей 170-173 КПК України, врахувавши при цьому обставини, наявність з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, зробив обґрунтований висновок про необхідність накладення на вилучене під час обшуку майно, яке на момент звернення з клопотанням відповідало критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, як речового доказу, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість накладення арешту на майно, й дійшов правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Щодо апеляційних доводів про те, що арешт накладений на нежитлові приміщення №123А по вул. І.Франка у м. Львові не відноситься до будинку АДРЕСА_1 та такі не передавались релігійній громаді, то такі спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, в матеріалах клопотання наявний допит свідка, зокрема голови церковної десятки релігійної громади церкви св. Софії ОСОБА_12 , який повідомив, що розміщені на інформаційному ресурсі Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчого провадження реалізація ДП «Сетам» лоти нежитлових приміщень літ.2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 58,5 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) та на нежитлові приміщення літ.2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12 на загальну площу 41,1 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101) є фактично приміщеннями будівлі під літ. А-1 за адресою АДРЕСА_1 , що належить релігійній громаді церкви св. Софії.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою їх збереження клопотання слідчого в частині заборони відчуження, розпорядження та користування підлягає задоволенню, при цьому своїм рішенням слідчим суддею забезпечено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, на виконання вимог статті 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна шляхом позбавлення права у його відчуженні, розпорядженні, а також наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 170 КПК України.

Таким чином, доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на вилучене майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді