КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Житомирська виправна колонія №4» клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року про приведення вироку Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 22 травня 2017 року стосовно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року визнано та ухвалено виконати на території України вирок Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 22 травня 2017 року, яким громадянина України ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, ч.5 ст. 228-1 КК Російської Федерації до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі та постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ч.2 ст. 69 КК України, до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 22 травня 2017 року.
Також, цією ухвалою зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання час тримання його під вартою у період з 20.11.2016 по 21.05.2017 року включно та відбутий строк покарання у Російській Федерації.

На вказане судове рішення засуджений ОСОБА_7 19.04.2021 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року та призначити йому покарання за ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням положень ч.3 ст. 68 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції від 13.07.2018 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не був присутнім при розгляді клопотання заступника директора Департаменту начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про приведення вироку Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 22 травня 2017 року у відповідність із законодавством України, а копію оскаржуваного судового рішення від 13.07.2018 року отримав лише 05.05.2020 року після звернення до суду з відповідним клопотанням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку доводів клопотання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого про поновлення пропущеного процесуального строку, вказуючи на відсутність поважних причин пропуску цього строку; перевіривши матеріали судового провадження №759/8859/18 та доводи клопотання в обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотаннязасудженого ОСОБА_7 та поновлення йому пропущеного строку, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 395 КПК України, якою регламентовано порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення.

Згідно приписів частини 3 цієї статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом положень пункту 4 частини 3 статті 399 КПК України, суд апеляційної інстанції за заявою особи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції поважною і відновити пропущений строк.
При цьому, у клопотанні чи заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження повинні бути наведені докази на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного оскарження судового рішення у визначений законом строк.

Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року встановлено, що 13.07.2018 року, тобто в день винесення оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_7 дійсно не був присутній у судовому засіданні, проте, як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням засудженого ОСОБА_7 від 18.04.2020 року (а.с. 57) копія оскаржуваної ухвали від 13.07.2018 року була направлена Святошинським районним судом м. Києва 05.05.2020 року за місцем його перебування, а саме до СІЗО №27 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99 (а.с. 59).

Також, матеріалами справи встановлено, що після винесення Святошинським районним судом м. Києва ухвали від 13.07.2018 року про приведення вироку Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 22.05.2017 року стосовно засудженого ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України, останній 06.07.2020 року звертався до Святошинського районного суду м. Києва в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України із заявою про перерахування йому строку покарання відповідно до ст. 72 КК України, що безумовно свідчить про обізнаність ОСОБА_7 про існування оскаржуваного судового рішення стосовно нього від 13.07.2018 року.
Крім того, як зазначив сам засуджений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року він отримав 05.05.2020 року після звернення до суду з відповідним клопотанням, однак з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу суду від 13.07.2018 року останній звернувся лише 19.04.2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, передбаченого п.2 ч.2 ст. 395 КПК України.

Отже, доводи клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року з тих підстав, що він не був присутній при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації стосовно нього від 22.05.2017 року у відповідність із законодавством України, а копію оскаржуваного судового рішення від 13.07.2018 року була йому направлена та отримана у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» лише 05.05.2020 року, у зв`язку з чим він не міг подати апеляційну скаргу на вказане судове рішення у передбачений законом строк, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки отримавши 05.05.2020 року копію ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення майже через рік, а саме 19.04.2021 року.

Інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року апелянтом не наведено, а відтак, з огляду на відсутність доказів щодо існування об`єктивних перешкод для реалізації засудженим ОСОБА_7 права на оскарження судового рішення у передбачений кримінальним процесуальним законом строк, з урахуванням положень ч.3 ст. 395 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки колегією суддів не встановлено поважних причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2018 року, клопотання апелянта про поновлення йому пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 395, 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року про приведення вироку Нижнєвартовського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу Югри Російської Федерації від 22 травня 2017 року стосовно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України та повернути засудженому ОСОБА_7 подану ним апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_9 , в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3