Справа №592/4854/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/260/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 квітня 2002 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: останній раз вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000776 від 09.04.2021, яке перебуває в провадженні СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21.04.2021 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 червня 2021 року до 24.00 год. або до внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладення на нього обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді з підстав, що вона є необґрунтованою.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що суд взагалі не мотивував своє рішення про необхідність обрання саме цього запобіжного заходу та про відсутність підстав для обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. При цьому вказує, що крім наявності ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, суд повинен враховувати особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію. Але вказані вимоги судом були досліджені формально. Напроти, не взято до уваги, що ОСОБА_6 18 років, він проживає разом з матір`ю та бабусею, що вказує на міцні соціальні зв`язки у підозрюваного.

Вказує адвокат і про те, що підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що наміру продовжувати злочинну діяльність не має, як і наміру впливати на потерпілого чи свідків, ухилитись від слідства і суду, розуміє наслідки такої поведінки.

При цьому, захист вважає, що саме по собі імовірне покарання за інкримінований йому злочин, яке може бути призначене судом під час постановлення вироку, не свідчить про те, що ОСОБА_6 буде намагатися ухилитися від правосуддя, перешкоджати встановленню істини по справі, продовжувати злочинну діяльність.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 вважає за можливе обмежитись застосуванням менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням ОСОБА_6 під вартою і у даному випадку домашній арешт може бути тим запобіжним заходом, який забезпечить його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, на думку адвоката, суд необґрунтовано визначив підозрюваному максимальний розмір застави, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, що складає 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181600 грн., тоді як слідчий і прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу просили застосувати ОСОБА_6 інший розмір застави, що складає 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 45400 грн., а також з огляду на те, що підозрюваному лише 18 років, він офіційно не працює, а розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється становить 26271 грн., що майже у сім разів менше від визначеного судом розміру застави.

В судове засідання, всі учасники кримінального провадження, які є належним чином повідомленими про дату та час судового засідання до апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення не надходило, від апелянта адвоката ОСОБА_8 та від прокурора надійти заяви про розгляд даного провадження без їх участі, оскільки явка учасників провадження, в даному випадку не є обов`язковою, то за таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі сторін, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №0000776 від 09.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

15.04.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

20.04.2021 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

20.04.2021 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке 21.04.2021 року було задоволено та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави. Строк запобіжного заходу встановлено до 24.00 год. 19 червня 2021 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до 6 років. Зокрема, це протоколи допитів потерпілого та свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з тим, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, не вдаючись в їх оцінку, врахував об`єктивний характер встановлених фактів та прийшов до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, ґрунтуються на досліджених у ході судового розгляду матеріалах.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, а також наразі триває досудове слідство в іншому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, він є особою раніше судимою: 1) 14.06.2019 до суду направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 156 КК України, 2) 20.09.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., 3) 22.04.2020 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 510 грн., 4) 31.10.2019 направлено до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186 КК України. Дані про особу підозрюваного, які були наведені вище, у своїй сукупності вказують на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо можливості застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, то виходячи з вищевикладеного є достатньо підстав вважати, що не перебуваючи під вартою ОСОБА_6 не забезпечить своєї належної процесуальної поведінки, як підозрюваного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з необхідністю застосування до даного підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу.

Колегія суддів не бере до уваги й заперечення захисника ОСОБА_7 щодо визначення ОСОБА_6 застави у максимальному розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України, для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, оскільки враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, згідно з якими при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя взагалі мав право не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, так як кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 було вчинено із застосування насильства.

Враховуючи вищенаведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Що стосується доводів апелянта про необхідність врахувати те, що ОСОБА_6 18 років, він проживає разом з матір`ю та бабусею, що вказує на міцні соціальні зв`язки, то колегія суддів зазначає, що ці обставини існували і до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, однак не виступили стримуючим його неправомірні дії фактором.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 квітня 2021 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4