ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1723/21

15 липня 2021 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000094 від 14.04.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Любаша (Рівненського) Костопільського району, Рівненської області, українець, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, засуджений вироком Костопільського районного суду від 09.06.2020 року за ч.2 ст.185,ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1,4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці, на даний час відбуває покарання в Катеринівській виправній колонії №46 Рівненської області.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів до вогнепальної зброї, в кінці вересня 2017 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в лісовому масиві неподалік ІНФОРМАЦІЯ_2 , що поблизу АДРЕСА_1 , незаконно придбав, знайшовши корпус оборонної осколкової гранати Ф-1, споряджений зарядом вибухової речовини, що відноситься до категорії засобу підриву, тобто споряджений зарядом вибухової речовини «тротил», а також корпус оборонної осколкової РГД-5 споряджений зарядом вибухової речовини, що відноситься до категорії засобу підриву, тобто споряджений зарядом вибухової речовини «тротил».
Вказані корпуси оборонних осколкових гранат Ф-1 та РГД-5, ОСОБА_3 , переніс та зберігав в підсобному приміщенні господарства за своїм місцем проживання АДРЕСА_1 . В один із днів останньої декади вересня 2017 року ОСОБА_3 , вирішив переховати придбані корпуси оборонних осколкових гранат Ф-1 та РГД-5, в лісовому масиві поблизу села Підлужне (Костопільського) Рівненського району Рівненської області та які 14.04.2021 були знайдені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою металошукача.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, надав показання на підтвердження обставин, викладених в обвинувальномуакті.

Прокурор, враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та всі встановлені обставини справи, просить суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений не заперечив щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, кваліфікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст.67 КК України, суд враховує, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Санкція ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

Також судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року у справі №564/862/20 визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому остаточне покарання у відповідності до ч. 1, 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Костопільського районного суду від 23 березня 2020 року шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці.

Ухвалою Сарненського районного суду від 02.03.2021 у справі №572/417/21 приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2019 року вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 в частині призначеного покарання за ч.1 ст.309 КК України, визначивши покарання за цей злочин у виді п`яти років обмеження волі.

Визначено остаточну міру покарання ОСОБА_3 за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань (визначивши призначене покарання у виді п`яти років обмеження волі, відповідно до ст.72 КК України, як 2 роки 6 місяців позбавлення волі) у виді 3 років 1 місяця, та, відповідно до ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 23 березня 2020 року, визначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Згідно приписів ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відтак, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року по справі №564/862/20 призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не застосовувалися.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 118, 124, 129, 369-374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки і 2 /два/ місяці.

На підставі ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року по справі №564/862/20 у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки і 3 /три/ місяці.

Речові докази сейф пакет Експертної служби МВС України №2179940 із залишками об`єктів дослідження, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати із моменту затримання 14 березня 2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1