Справа № 950/582/21
Провадження № 1-м/950/1/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедин клопотання представника Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України,

в с т а н о в и в:
30.03.2021 до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку із виявленим бажанням ОСОБА_5 відбувати призначене йому покарання в України, Міністерством юстиції України видано наказ від 15.02.2021 № 545/5 «Про прийняття ОСОБА_5 , засудженого в Російській Федерації, для подальшого відбування покарання в Україні». Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 1 УФСВП Росії по Тамбовській області».

За таких обставин Міністерство юстиції України просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим згідно з Кримінальним кодексом України.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не прибув, клопотання просив розглянути без його участі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України не заперечував, при приведенні вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України просив врахувати, що законодавством України відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України. Строк покарання просив визначити той, який призначено вироком Зеленоградського районного суду м. Москви, а саме 8 років позбавлення волі.

Захисник у судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає задоволенню, відповідальність ОСОБА_5 має бути визначена за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України. При визначенні ОСОБА_5 строку позбавлення волі покладався на розсуду суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Передача засуджених осіб для відбування покарання з однієї держави в іншу здійснюється відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року (ратифікована Законом України від 22.09.1995 № 337/95-ВР) (далі Конвенція).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Судом встановлено, що згідно з інформацією Державної міграційної служби від 02.11.2020 № 6.5-10836/6-20 ОСОБА_5 є громадянином України (а.с. 22).

Вироком Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Строк відбування покарання обраховано з моменту ухвалення вироку з 20.03.2018. У строк відбування покарання зараховано строк попереднього тримання ОСОБА_5 під вартою з 17.10.2017 по 19.03.2018. Покарання визначено відбувати у виправній колонії суворого режиму (а.с. 6-10).

Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського міського суду від 07.05.2018 вирок Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 відносно ОСОБА_5 залишено без змін (а.с. 4-5).

Згідно з розпорядженням Зеленоградського районного суду м. Москви 23.05.2018, вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 07.05.2018 (а.с. 11).

16.10.2020 ОСОБА_5 подав заяву у якій просить перевести його для подальшого відбування строку покарання до України (а.с. 14).

Згідно з довідкою від 16.10.2020, підписаною начальником ФКУ ИК-1 УФСИН Росії по Тамбовській області, відбута частина покарання складає 3 роки, невідбута частина 5 років. Кінець строку 16.10.2025 року (а.с. 13).

Пунктом «b» ч. 1 ст. 9 Конвенції визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами «а», «с», «d» ст. 11 Конвенції встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

До клопотання про приведення вироку у відповідність із законодавством України додано текст статті 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації за якою засуджено ОСОБА_5 (а.с. 12).

Так, вказана стаття передбачає відповідальність за:

Частина 1: Незаконні виробництво, збут або пересилка наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також незаконні збут або пересилання рослин, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини, або їх частин, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини.

Частина 2: Збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений:

а) в слідчому ізоляторі, виправному закладі, адміністративній будівлі, спорудженні адміністративного призначення, освітньої організації, на об`єктах спорту, залізничного, повітряного, морського, внутрішнього водного транспорту або метрополітену, на території військової частини, в громадському транспорті або приміщеннях, які використовуються для розваг або дозвілля;

б) з використанням засобів масової інформації або електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу "Інтернет").

Частина 3: Діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені:

а) групою осіб за попередньою змовою;

б) в значному розмірі, -

караються позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років зі штрафом у розмірі до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до трьох років або без такого та з обмеженням волі на строк до двох років або без такого.

Таким чином, вироком Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, тобто незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі.

За чинним законодавством України про кримінальну відповідальність вчинене ОСОБА_5 діяння є кримінальним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Крім того, відповідно до ч. 4 вказаної статті при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

За таких обставин, суд вважає за можливе привести у відповідність до законодавства України вирок Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 щодо ОСОБА_5 та вважати останнього засудженим за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

За своїм характером та тривалістю таке покарання буде рівнозначним покаранню, призначеному в державі ухвалення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

При цьому підстави для призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна в даному випадку відсутні, оскільки вироком Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 таке додаткове покарання не призначалось.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 17.10.2017.

Керуючись ст. ст. 371-372, 376, 609-610 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018 відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Вирок Зеленоградського районного суду м. Москви від 20.03.2018, яким громадянина України ОСОБА_5 засуджено за п. «б» ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років позбавлення волі привести у відповідність із законодавством України.

Вважати громадянина України ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Строк відбування покарання обчислювати з 17.10.2017, зарахувавши час тримання під вартою у період з 17.10.2017 по 19.03.2018.

Копію ухвали направити Міністерству юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1