Справа № 211/6966/20
Провадження № 1-кп/211/377/21
У Х В А Л А
іменем України

29 липня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника малолітнього ОСОБА_4 , представника служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_6 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_9
законного представника непонолітніх потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру:

до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000805 відносно:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, навчається в Криворізькій загальноосвітній школі № 94 у 7-Б класі, зареєстрований та мешкає з матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бабусею ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сестрами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння , що підпадає під ознаки кримінального правопорушеня , передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

до неповнолітного, який не досяг віку кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням № 0000805 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, навчається в Криворізькій загальноосвітній школі 1-3 ступенів № 88 у 9-Б класі, зареєстрований та мешкає з матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні суспільно небезпечного діяня , що підпадає під ознаки кримінального правопорушеня , передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
в травні місяці 2020 року в денний час доби, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, неповнолітній який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебуваючи в заростях чагарнику неподалік від будинку АДРЕСА_1 , зустріли раніше знайомих їм малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В цей момент у неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та неповнолітнього ОСОБА_15 , раптово, виник злочинний умисел направлений на порушення статевої недоторканості нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_4 і вчинення відносну них розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, збудження у дівчат статевого інстинкту здатного викликати фізичне та моральне їх розбещення.
Надалі, неповнолітній, який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_15 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбещення малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , за участі неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , знаходячись у заростях чагарнику, під виглядом «дорослої гри» змусили малолітню ОСОБА_13 , у присутності малолітньої ОСОБА_4 , зняти з себе нижній одяг та стати на коліна упершись руками на землю. В цей момент неповнолітній ОСОБА_15 з метою задоволення власної статевої пристрасті, спустивши із себе штани і оголивши свій статевий орган почав проводити ним по сідницям ОСОБА_13 та між ними імітуючи статевий акт.
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій раптовий злочинний умисел направлений на розбещення малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , неповнолітній, який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_15 та неповнолітній який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_4 знаходячись у кущах, під видом гри змусили малолітню ОСОБА_4 , у присутності малолітньої ОСОБА_13 , зняти з себе речі нижче поясу та стати на коліна упершись руками на землю. В цей момент неповнолітній, який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_4 з метою задоволення власної статевої пристрасті, спустивши з себе штани, і оголивши свій статевий орган почав водити ним по сідницям ОСОБА_4 та між ними імітуючи статевий акт.
Надалі, продовжуючи реалізовувати свій раптовий злочинний умисел, направлений на розбещення малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_13 неповнолітній, який не досяг віку кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , в той момент коли ОСОБА_4 була роздягнена нижче поясу та стояла на колінах упершись руками на землю, з метою задоволення власної статевої пристрасті, спустивши з себе штани, і оголивши свій статевий орган почав водиити ним по сідницям ОСОБА_4 та між ними імітуючи статевий акт.
Зібрані у справі докази свідчать про те, що органи досудового розслідування суспільно небезпечне діяння малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_7 вірно кваліфікували за ч. 2 ст. 156 КК України за ознаками вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав факт вчинення ним суспільно небезпечного діяння ,у вчиненому розкаюється.

У судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнав факт вчинення ним суспільно небезпечного діяння ,у вчиненому розкаюється.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлені клопотання та просила звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, застосувавши до них примусові заходи виховного характеру, ОСОБА_4 у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки. ОСОБА_7 у вигляді направлення до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення строком на один рік.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечував проти застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення строком на один рік.

Законний представник ОСОБА_7 , ОСОБА_9 не заперечував проти застосування до сина ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.

ОСОБА_6 як представник служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради та як законний представник ОСОБА_4 , також підтримала клопотання.

Законний представник непонолітніх потерпілих ОСОБА_10 клопотання підтримала.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підлягають задоволенню, як законні та обґрунтовані, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, оскільки на час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 виповнилось 11 років, ОСОБА_7 виповнилось 14 років.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого малолітнього.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті Кодексу, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує суспільну небезпечність діяння, особу малолітнього ОСОБА_4 , який добре характеризується за місцем проживання, за місцем навчання теж добре, не перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує суспільну небезпечність діяння, особу неповнолітнього ОСОБА_7 , який не задовільно характеризується за місцем проживання та навчання , відповідно до характеристики має агресивні прояви в поведінці,не перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому.

Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Таким чином, відповідно до ст.105 КК України, суд вважає необхідним застосувати до малолітнього ОСОБА_4 застереження, обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до його поведінки, оскільки метою застосування такого примусового заходу виховного характеру є забезпечення інтересів малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_7 направлення до спеціальної навчально- виховної установи так як такий захід виховного характеру за своєю суттю сприяє встановленню контролю, посилення позитивного впливу на нього.

Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу малолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість такого строку має бути достатньою для виправлення малолітнього.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за доцільне застосувати до малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру:

малолітньому ОСОБА_4 у виді застереження , обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до його поведінки , а саме:

встановити обмеження та заборонити малолітньому ОСОБА_4 вихід з дому по особистим питанням без супроводу матері з 22-00 год . вечора до 06 -00 год. ранку.

Неповнолітньому ОСОБА_7 у виді направлення до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення строком на один рік, оскільки жодний інший примусовий захід виховного характеру не буде сприяти його виправленню.

Керуючись ст. ст. 498-501 КПК України, ст. ст. 22, 97, 105 КК України, суд
У Х В АЛ И В:

клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805 від 02 07 2020 року, відносно малолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння , що підпадає під ознаки кримінального правопорушеня , передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, примусові заходи виховного характеру у вигляді :

- застереження;

- обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього строком на 1 ( один ) рік , а саме : встановити обмеження та заборонити малолітньому ОСОБА_4 вихід з дому по особистим питанням без супроводу матері ОСОБА_10 з 22-00 год . вечора до 06 -00 год. ранку наступного дня .

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805 від 02 07 2020 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння , що підпадає під ознаки кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, примусові заходи виховного характеру у вигляді :

- направлення до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення строком на один рік.

Початок строку примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_7 відраховувати з моменту його доставки до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1