Справа № 991/611/21
Провадження1-кс/991/630/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що діє в інтересах ПАТ «Укрнафта»,

прокурора САП ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах ПАТ «Укрнафта», про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000722,

ВСТАНОВИЛА

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 (далі заявника), що діє в інтересах ПАТ «Укрнафта», про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні № 0000722.

Обґрунтування клопотання

У клопотанні заявник зазначив, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000722, в якому було об`єднано кримінальні провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (КК України) (зокрема, кримінальне провадження № 0000752 від 17.03.2016 року за фактом розтрати грошових коштів в особливо великих розмірах посадовими особами ПАТ «Укрнафта» шляхом постачання упродовж 2014 року природного газу, призначеного для потреб населення за заниженою вартістю, що спричинило ПАТ «НАК «Нафтогаз України» збитки в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України).

Заявник зазначає, що кримінальне провадження, яке розпочато 17.03.2016 року за № 0000752 (зараз розслідується як один з епізодів у кримінальному провадженні № 0000722) не є складним по епізодах злочинної діяльності ні з будь-яких інших міркувань, у тому числі криміналістичної методики. На даний час досудове розслідування вказаного епізоду триває майже п`ять років, що на думку заявника, нівелює засаду розумності строку кримінального провадження, визначену ст. 28 КПК України. Вказує на те, що слідчі дії у кримінальному провадженні з 2016 року не вчиняються, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовуються, підозру особам не повідомлено, потерпілі до провадження не залучались.

При цьому, заявник вказує на те, що, відповідно Акта позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» № 05-21/81 від 01.08.2016, ревізорами Держаудитслужби не виявлено жодних порушень Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу». На неодноразові звернення до сторони обвинувачення з клопотанням про закриття кримінального провадження в частині вказаного епізоду, про встановлення розумних строків після здобуття стороною обвинувачення відомостей про відсутність події злочину, рішень про закриття кримінального провадження у зазначеній частині стороною обвинувачення не винесено. Також, адвокату було відмовлено у розгляді його скарги в порядку ст. 308 КПК України, адресованій прокурору вищого рівня на недотримання розумних строків під час розслідування прокурорами, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні з підстав того, що ПАТ «Укрнафта» не є особою, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000722. При цьому, заявник зазначив, що вказану скаргу було розглянуто безпосередньо прокурором САП ОСОБА_6 на власну бездіяльність, що є порушенням приписів ЗУ «Про прокуратуру».

Він просить встановити детективам Національного антикорупційного бюро України, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000722 та прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво на досудовому розслідувані строк на проведення всіх слідчих та процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування (в частині розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме за фактом розтрати грошових коштів в особливо великих розмірах посадовими особами ПАТ «Укрнафта» шляхом постачання упродовж 2014 року природного газу, призначеного для потреб населення, за заниженою вартістю, інформація про що була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2016 року), який не може перевищувати 2 (два) місяці з дня постановлення ухвали.

Доводи сторін

У судовому засіданні заявник підтримав клопотання, попросив його задовольнити. Він зазначив, що у кримінальному провадженні не проводяться слідчі дії, а тому варто стверджувати про вичерпання можливості здобути достатні та належні докази. Заявник також зазначив про відсутність складу злочину, яка підтверджується Актом позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» № 05-21/81 від 01.08.2016; про відсутність потерпілих, які, на його думку, є обов`язковими через особливість складу злочину, а також про відсутність завданих збитків. Заявник також стверджує, що він має процесуальний статус у цьому кримінальному провадженні, а тому має право звертатися із клопотанням. Він також зазначив про відсутність затягування зі сторони ПАТ «Укрнафта» у частині надання тимчасового доступу до речей і документів. Заявник не вважає, що сукупність обставин вказує на складність кримінального провадження.

Інший представник ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_3 підтримав доводи заявника, а також зазначив про проведені процесуальні дії у кримінальному провадженні, які було проведено по епізоду, розумність строків щодо якого розглядається. Він стверджує, що загальні фрази у запереченні детектива не свідчать про наявність чи відсутність проведених слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні. Він також надав пояснення щодо руху кримінального провадження.

Детективи, що входять до слідчої групи, не з`явилися у судове засідання, хоча були повідомлені належним чином. До суду надійшло заперечення на клопотання від старшого детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_7 . У ньому він зазначив, що кримінальне провадження № 0000722 не завершене, і нема підстав для закриття цього провадження. Тривалість розслідування пов`язана із, зокрема, діями ПАТ «Укрнафта», в тому числі зволіканням з наданням тимчасового доступу до документів на підставі рішення суду, систематичним оскарженням з боку ПАТ «Укрнафта» дій та рішень детективів і прокурорів у кримінальному провадженні, а також зумовлена складністю кримінального провадження та необхідністю проведення великої кількості слідчих дій, в тому числі різного виду судових експертиз. Детектив стверджує, що інформація про сукупність проведених у кримінальному провадженні слідчих дій, їхні результати та стосунок до кожного з епізодів кримінального провадження становлять таємницю досудового розслідування і не можуть бути розголошені в ході розгляду клопотання представника ПАТ «Укрнафта». Також, він зазначив, що ПАТ «Укрнафта» може мати статус особи, права чи законні інтереси якої обмежують під час досудового розслідування, виключно у зв`язку із проведенням процесуальних дій у приміщеннях, що належать ПАТ «Укрнафта», що станом на зараз вже завершені, а також вилученням у ПАТ «Укрнафта» окремих носіїв інформації. ПАТ «Укрнафта», на думку детектива, не є стороною кримінального провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження в частині окремого епізоду не призведе до припинення обмежень або відновлення законних прав та інтересів ПАТ «Укрнафта». Він просить відмовити у задоволенні клопотання заявника.

Прокурор САП заперечив проти задоволення клопотання. Він зазначив, що поняття епізоду у кримінальному процесуальному законі взагалі не передбачається; розумні строки оцінюються лише щодо кримінального провадження, а не окремих епізодів, яких чотирнадцять у цьому кримінальному провадженні. Він стверджує, що говорити про необхідність встановлення розумних строків щодо конкретного епізоду взагалі не можна, оскільки це не передбачено законом. Він зазначив, що надання можливості ознайомитися із матеріалами кримінального провадження може бути пов`язано із таємницею досудового розслідування, а тому надання інформації про проведені слідчі та інші процесуальні дії у кримінальному провадженні неможливе без дозволу слідчого, прокурора. Прокурор зазначив про факт проведення слідчих та інших процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні. Щодо Акта позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» № 05-21/81 від 01.08.2016, прокурор зазначив, що такий документ жодним чином не може використовуватися для встановлення фактів, що розслідуються у кримінальному провадженні й отримання інформації щодо можливої розтрати грошових коштів шляхом продажу природного газу за заниженою ціною можливо встановити через проведення відповідної експертизи. На питання слідчої судді прокурор відповів, що минулого тижня у кримінальному провадженні було отримано висновок комісійної судової економічної експертизи, провадження не зупинене, а досудове розслідування триває.

Також, заявник оголосив клопотання про витребування інформації про проведені слідчі дії у кримінальному провадженні від Національного антикорупційного бюро України. Він зазначив, що це необхідно зробити для того, щоби встановити, чи дійсно з 2016 року проводилися будь-які слідчі та інші процесуальні дії у цьому кримінальному провадженні. Він переконаний, що слідча суддя має право прийняти таке процесуальне рішення за аналогією із ч. 4 ст. 193 КПК України (щодо можливості витребувати докази при розгляді питання про обрання запобіжного заходу). Інший представник ПАТ «Укрнафта» підтримав клопотання. Прокурор САП заперечив, зазначивши, що у цьому випадку не може застосовуватись відповідна аналогія, а також задоволення такого клопотання не спрямоване на досягнення завдань кримінального провадження.

Мотивація суду

До прийняття рішення по суті основного клопотання заявника, слідча суддя у судовому засіданні відмовила у задоволенні клопотання про витребування інформації про проведені слідчі дії у кримінальному провадженні від Національного антикорупційного бюро України. Це обґрунтовується тим, що клопотання є необґрунтованим та невмотивованим. При розгляді питання встановлення строків у кримінальному провадженні не передбачено можливості витребувати докази слідчою суддею. У випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України. Проте, у клопотанні не обґрунтовано, які саме засади кримінального провадження застосовуються у ситуації, коли необхідно витребувати інформацію про проведені слідчі дії. Відповідно, у цьому випадку не може застосовуватися так звана «аналогія», що пов`язана із витребуванням доказів при розгляді питання про обрання запобіжного заходу. Більше того, ці ситуації (встановлення процесуальних строків та обрання запобіжного заходу) не є ідентичними.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. (ч. 1, 2 ст. 114 КПК України). Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України (ч. 6 ст. 28 КПК України).

Заявник є особою, що здійснює представництво інтересів ПАТ «Укрнафта» у цьому кримінальному провадженні. Він стверджує, що ПАТ «Укрнафта» має статус особи, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Такий процесуальний статус визначено п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України. Заявник надав копії ухвал, зокрема, слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2019 року у справі № 760/33906/18, від 29.08.2019 року у справі № 760/24541/19, слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 19.08.2020 року у справі № 991/6286/20, якими було надано дозволи на проведення заходів забезпечення кримінального провадження (тимчасові доступи до речей і документів) у ПАТ «Укрнафта», а тому є підстави вважати, що ПАТ «Укрнафта» має статус особи, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Цей факт також не заперечує детектив Національного антикорупційного бюро України у поданому письмовому запереченні на клопотання. Разом із тим, слідча суддя критично ставиться до доводів заявника щодо того, що 22.12.2020 року слідчий суддя встановив у справі № 991/10049/20, що ПАТ «Укрнафта» має такий процесуальний статус, оскільки встановлення такого факту іншим слідчим суддею в іншому провадженні не має юридичного значення у кримінальному процесі, з урахуванням правил щодо преюдиціального значення судових рішень.

Тому, слідча суддя вважає, що заявник має право звертатися в інтересах ПАТ «Укрнафта» до слідчої судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків (клопотанням про здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України).

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження (ч. 1 ст. 114 КПК України).

Станом на зараз, у кримінальному провадженні № 0000722 нікому не було повідомлено про підозру.

Згідно із ч. 1 ст. 219 КПК України у редакції, що діє на дату розгляду клопотання, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Втім, необхідно зазначити, що положення про обмежений строк досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру було додано Законом України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, що вносив зміни до КПК України. У примітці щодо доповнень та змін до статті чітко зазначається, що такі зміни «не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін» (переважна більшість змін набула чинності у березні 2018 року).

Слідча суддя встановила із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та інших наданих доказів, що детективи Національного антикорупційного бюро здійснюють досудове розслідування кримінального провадження № 0000722, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2015 року. Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження, яке розпочато 17.03.2016 року за № 0000752 розслідується як один із епізодів у кримінальному провадженні № 0000722. Тому, є підстави вважати такими, що не підлягають застосуванню в зазначеному кримінальному провадженні норми Кримінального процесуального кодексу України, які введені в дію пунктом 4 параграфу 2 розділу 4 вказаного Закону від 03.10.2017 року № 2147-VІІ. Частина 1 статті 219 КПК України в редакції, що діяла на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, встановлювала, що досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, тобто, без зазначення граничного строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру. Отже, КПК України щодо кримінального провадження № 0000722 не містить жодних вимог щодо граничного строку досудового розслідування.

Фактично, доводи заявника зводяться до його оцінки складності кримінального провадження, того, що є підстави вважати, що вчинення злочину є недоведеним, а також до тверджень про бездіяльність слідчих (детективів) та прокурорів у цьому кримінальному провадженні, що виражається у непроведенні слідчих (розшукових) дій та затягуванні кримінального провадження. Він посилається на висновки із Акта позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» № 05-21/81 від 01.08.2016 року, які вказують на те, що ревізори Держаудитслужби не виявили жодних порушень Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» зі сторони ПАТ «Укрнафта».

Слідча суддя зазначає, що доводи заявника стосуються конкретних обставин, що розслідуються (наприклад, як обставини вказують на наявність чи відсутність складу злочину, наявність чи відсутність потерпілих і, відповідно, збитків), а тому стосуються розгляду питань по суті справи. До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), а не розгляд по суті. Тому, ці доводи заявника є неналежними.

Окрім цього, слідча суддя звертає увагу на те, що слідчий має дискреційні повноваження під час проведення ним слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. Критерії необхідності та можливості проведення таких дій у цьому випадку слід оцінювати з позиції наданих матеріалів, що не завжди може відображати повний хід досудового розслідування. При цьому, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Враховуючи ці правові норми, а також те, що у кримінальному провадженні проводилися слідчі (розшукові) дії (заявник надає приклади ухвал слідчих суддів, якими надавався дозвіл на проведення таких дій), що необов`язково прямо стосувалися зазначеного епізоду провадження, але, разом із тим, були нерозривно пов`язані із обставинами, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні, не можна стверджувати, що слідчі (детективи) не проводять слідчих дій щодо обставин у кримінальному провадженні і зараз.

Оскільки заявник просить встановити детективам та прокурорам у кримінальному провадженні № 0000722 строк на проведення всіх слідчих та процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування щодо одного із епізодів, який не може перевищувати 2 (два) місяці з дня постановлення ухвали, він, фактично, просить обмежити строк досудового розслідування до максимум 2 (двох) місяців з моменту прийняття судового рішення, з урахуванням можливого проведення слідчих та інших процесуальних дій. Таким чином, слідча суддя вирішує, чи доцільно та можливо обмежити строк досудового розслідування, з урахуванням тверджень заявника про те, що у кримінальному провадженні за зазначеним епізодом є зволікання сторони обвинувачення.

Насамперед, слідча суддя критично оцінює доводи детектива Національного бюро у його запереченні стосовно того, що тривалість розслідування пов`язана із, зокрема, діями ПАТ «Укрнафта», в тому числі зволіканням з наданням тимчасового доступу до документів на підставі рішення суду, систематичним оскарженням з боку ПАТ «Укрнафта» дій та рішень детективів і прокурорів у кримінальному провадженні, та необхідністю проведення великої кількості слідчих дій, в тому числі різного виду судових експертиз. Він не підтверджує ці доводи доказами, а з інших матеріалів, наданих заявником, неможливо встановити обставини зволікання з вини ПАТ «Укрнафта» чи факт проведення великої кількості слідчих дій різного виду судових експертиз. Також, вона не може врахувати доводи прокурора у судовому засіданні стосовно того, що у кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, оскільки вони не підтверджуються доказами.

Разом із тим, слідча суддя критично ставиться до доводів заявника щодо розумного строку у цьому випадку. Відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи у розумний строк, що необхідно для того, щоби особа не перебувала під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена. Розумний строк визначається відповідно до обставин справи, що вимагає оцінки в цілому. Хоча окремі стадії провадження можуть провадитись з прийнятною тривалістю, загальна тривалість процесу може, однак, перевищити «розумний строк». Критеріями оцінки розумності строку можуть бути, зокрема, складність справи, поведінка сторін, а також відповідних органів.

Слідча суддя зазначає, що у слідчого є обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження. Слідча суддя також вважає, що справи, що стосуються вчинення корупційних злочинів, самі по собі є складними, що може бути пов`язано з перешкоджанням здійсненню розслідування (переховуванням осіб), вчиненням прихованих дій, спрямованих на досягнення злочинного умислу (часто із залученням значної кількості осіб, залучених до провадження), наявністю складних економічних транзакцій, а також корупційною складовою, яка часто передбачає значну кількість організаційних заходів, пов`язаних з передачею неправомірної вигоди чи незаконним заволодінням чужим майном. Питання складності кримінального провадження далі не оцінюється, оскільки його доцільно розглядати лише в аспекті можливого затягування стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.

Процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).

Положення ст. 114 КПК України носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (ч. 2 ст. 114 КПК України).

Ці положення дають підстави вважати, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України. Відповідно, і предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їхнє проведення раніше було прийняте прокурором, слідчим суддею або судом. Оскільки кримінальне провадження на цьому етапі не має граничного строку здійснення досудового розслідування (оскільки нікому не було повідомлено про підозру), встановлення процесуального строку у порядку ч. 6 ст. 28, ч. 1 ст. 114 КПК України не може застосовуватись до цього кримінального провадження в цілому.

У цьому випадку також необхідно врахувати процесуальний статус ПАТ «Укрнафта» як особи, права та інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Цей статус не означає, що стосовно ПАТ «Укрнафта» та/або службових осіб цього підприємства здійснюється кримінальне переслідування у цьому кримінальному провадженні. Формулювання фабули та обставин можливого вчинення злочину у зазначеному епізоді не свідчить про притягнення до кримінальної відповідальності. Притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Як вже згадувалося вище, у цьому кримінальному провадженні нікому не було повідомлено про підозру.

Зазначене прохання заявника встановити процесуальний строк доцільно оцінити у контексті завдань кримінального провадження. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). Закриття кримінального провадження породжує виключно сприятливі наслідки щодо осіб, відносно яких проводилось кримінальне переслідування, відновлюється репутація, добре ім`я, честь та гідність. У цьому випадку, зараз законні права, свободи та інтереси ПАТ «Укрнафта» у кримінальному провадженні не порушуються, оскільки їхні права та інтереси обмежувалися проведенням слідчих дій, що зараз не проводяться, та заходи забезпечення кримінального провадження до них не застосовуються. З урахуванням наданих доказів, закриття кримінального провадження, яке, ймовірно, є метою, яку заявник хоче досягти встановленням процесуальних строків, не нестиме прямих сприятливих наслідків щодо ПАТ «Укрнафта», оскільки воно не є стороною кримінального провадження з боку захисту та відносно нього не проводиться кримінальне переслідування, що обґрунтовується у попередньому параграфі.

Беручи до уваги твердження заявника у прохальній частині клопотання, необхідно також врахувати, що встановлення більш короткого строку досудового розслідування (про що, фактично, просить заявник), не входить до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України. Аналогічна позиція міститься в рішенні Касаційного кримінального суду від 16.05.2019 року (справа № 761/20985/18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, в тому числі і наведених слідчим суддею в ухвалі, не передбачене його повноваження про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування; беззаперечно, ухваливши вказане рішення, слідчий суддя вийшов за межі КПК, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

У цьому провадженні слідча суддя приходить до таких ж висновків.

Керуючись ст. ст. 28, 113, 114, 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ПАТ «Укрнафта» про встановлення процесуальних строків у порядку ч. 6 ст. 28, ст. 114 КПК України у кримінальному провадженні № 0000722 (в частині розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за фактом можливої розтрати грошових коштів в особливо великих розмірах посадовими особами ПАТ «Укрнафта» шляхом постачання упродовж 2014 року природного газу, призначеного для потреб населення за заниженою вартістю).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1