Справа № 405/3245/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000411 від 17.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання старшого слідчий відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що 16.11.2020 у вечірній час доби з 19:00 год., точного часу досудовим розслідування не встановлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в зазначений час вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_11 почала скаржитись на свого співмешканця ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який з її слів застосовував щодо неї фізичне насильство. В цей час ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_5 будучи обуреними діями ОСОБА_12 , з метою захисту ОСОБА_11 , маючи намір на нанесення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, вирішили поїхати до місця проживання останнього для подальшого з`ясування стосунків. Після чого неповнолітній ОСОБА_5 виявив бажання відвести ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до домоволодіння, де проживає ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , будучи заздалегідь обізнаними про місце його проживання. Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_5 на мотоциклі марки «ИЖ ПЗК», за кермом якого в зазначений час був ОСОБА_5 поїхали за вищевказаною адресою.
Прибувши до домоволодіння ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_5 , маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшли та територію домоволодіння, де шляхом вибиття вхідних дерев`яних дверей проникли в приміщення зазначеного будинку.
В цей час потерпілий ОСОБА_12 перебував в приміщенні будинку разом із сокирою, яку взяв для самозахисту. З метою подолання опору з боку потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_5 вибивши сокиру з рук ОСОБА_12 перехопив її до своїх рук. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_5 звалили потерпілого ОСОБА_12 на підлогу та почали наносити численні удари руками, ногами, сокирою та іншими невстановленими під час досудового розслідування тупими твердими предметами в область голови та тулубу спричинивши останньому тілесні ушкодження, при цьому неповнолітні ОСОБА_5 спричинив не менше двох ударів сокирою в область голови потерпілого ОСОБА_12 .
Після того, як бійка скінчилася, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_5 взявши потерпілого ОСОБА_12 під руки вивели останнього з приміщення житлового будинку, та в подальшому силоміць посадили останнього до коляски мотоциклу марки «ИЖ ПЗК», за кермом якого у вказаний час був неповнолітній ОСОБА_5 та поїхали до місця проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 .
Прибувши за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_5 завели потерпілого ОСОБА_12 до приміщенні літньої кухні, де ОСОБА_8 продовжив наносити численні удари руками і ногами в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_12 , від яких останній втратив свідомість.
Після чого потерпілого ОСОБА_12 було доставлено до КНП «Добровеличківської центральної районної лікарні». Від отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_7 в приміщенні Добровеличківської центральної районної лікарні потерпілий ОСОБА_12 помер.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 24.12.2020 тілесні ушкодження у вигляді: саден тильної поверхні правої та лівої кистей рук, синців у середній третині лівого та правого плечей, ссаден правого передпліччя, лівого стегна, лівої та правої гомілок, які згідно пункту 2.3.5 «Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року мають ознаки ЛЕГКИХ, відкритої черепно-мозкової травми: ран лобної, тім`яної та потиличної ділянок голови (які в послідуючому сформували рубці), синців довкола обох очей, рани (з послідуючими рубцюванням) лівої щоки, рани лівої вушної раковини, набряку та забою головного мозку, перелому лобної та потиличної кісток з переходом на основу черепа, дифузного аксонального пошкодження головного мозку, які згідно пункту 2.1.2 (б,в) «Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року мають ознаки ТЯЖКИХ, які небезпечні для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_12
29.04.2021 о 13 год. 30 хв. неповнолітньому ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, просила застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою проживання, окрім того зазначила, що останній навчається в Уманському професійному ліцеї.
Підозрюваний підтримав позицію захисника, вину у вчиненні кримінального правопрушення не визнав.
Заслухавши учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
29.04.2021 о 13 год. 30 хв. неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке 17.11.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000411.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину кваліфікуючими ознаками якого є умисне тілесне ушкодження, вчинене групої осіб, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 України.
Причетність ОСОБА_5 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом ОМП, протоколом допиту потерпілого, лікарським свідоцтвом про смерть № 2256; протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного, протоколом проведення слідчого експерименту, висновком експерта, повідомленням про підозру (а.к. 10-13, 14-15, 16, 17-32, 33-42, 43-46, 47-59,63- 64 ).
Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:
- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною впливати на потерпілих та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися.
Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погошену в порядку ст. 89 КК України судимість, а також до адміністративної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, не працює, отже не має постійного заробітку.
Окрім того, слідчий суддя не бере до уваги доводи строни захисту з приводу навчання підозрюваного ОСОБА_5 в Уманському професійному ліцеї, оскільки стороною захисту під час розгляду клопотання вказане твердження документально не підтверджено.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 43 дні, а саме з 16 години 15 хвилин 13.05.2021 р. до 16 години 15 хвилин 24.06.2021 р. без визначення розміру застави.
Дата закінчення дії ухвали 24.06.2021 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_13