ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/358/21 Справа № 932/1409/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000164 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надєждівка, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно працевлаштований, в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року, було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , строком на 60 днів, з 15.02.2021 по 15.04.2021 року включно, без визначення застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що судом вважаються доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження існування ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків чи потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_9 знає анкетні дані свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, та йому зокрема відомі місця їх проживання, що свідчить про можливість здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що діяння, в якому підозрюється ОСОБА_9 вчинювалось із застосуванням насильства, слідчий суддя вважав за необхідне не визначати заставу підозрюваному.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , не погоджуючись з вказаним рішенням подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити ОСОБА_9 з-під варти в залі суду.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного, з грубим порушенням засад кримінального провадження.
Вказує, що суд в ухвалі не навів доводів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_9 .
Слідчий суддя не врахував покази підозрюваного ОСОБА_11 , який зазначив, що він оборонявся.
Крім того, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, буде перешкоджати кримінальному провадженню або вчиняти інше кримінальне порушення. Прокурор не довів, чи буде ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду при обранні йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Вказує, що слідчим та прокурором не надано жодних доказів стосовно того, що підозрюваний буде переховуватися чи тиснути на свідків та потерпілих.
Слідчий суддя не врахував особу підозрюваного, який одружений, офіційно працевлаштований, має на утриманні хворих дружину та доньку, добре характеризується за місцем мешкання та роботи.

- захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не погоджуючись з вказаним рішенням подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту цілодобово.
Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що дії ОСОБА_9 носили захисний характер проти двох незнайомих йому осіб, які незаконно проникли до нього у житло, та стали наносити йому удари.
Вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_9 має реєстрацію та постійне місце проживання: АДРЕСА_1 ; у лікаря нарколога-психіатра на обліку не знаходиться; проживає спільно з дружиною ОСОБА_12 , яка є інвалідом 3 групи, у неї виявлене онкологічне захворювання; має міцні соціальні зв`язки: доньок ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , є пенсіонером та офіційно працює на посаді водія ТОВ ПКФ «Ігрек», позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання; раніше не судимий; в його ізолюванні від товариства не має необхідності, так як сім`я ОСОБА_9 може позитивно впливати на підозрюваного, він не має наміру ухилятись від слідства та суду. За станом здоров`я він не може триматись від вартою, так як потребує постійного обстеження та лікування, він постійно проходить курс стаціонарного лікування.
При розгляді клопотання у судовому засіданні, жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений. До клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував наявні ризики для ОСОБА_9 тримання його під вартою.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважав їх доводи необґрунтованими та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_9 перебуваючи на волі, може вчинити спроби ухилитися від слідства та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки йому відомі анкетні дані останніх.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів вини підозрюваного ОСОБА_9 , тяжкість покарання за вчинення вищевказаного злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, вік та стан здоров`я ОСОБА_9 , те що він є працездатним, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, одружений, вчинив злочин із застосуванням насильства.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_9 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисники, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя не взяв до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що підозрюваний ОСОБА_9 є одруженим, офіційно працевлаштований, має на утриманні дружину та доньку, добре характеризується за місцем мешкання та роботи, були оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі та їм було надано належної оцінки.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст.ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, як могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисників в інтересах підозрюваного залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4