11-сс/804/174/21
11-сс/804/174/21
Головуючий 1-ї інстанції: Ікорська Є.С.
Доповідач: Топчій Т.В.

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:
головуючого судді Топчій Т.В.
суддів Куракової В.В., Свіягіної І.М.
секретаря Мацегори М.М.
прокурора Пірго Г.М.
захисника Єфімік О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Волинський Житомирської області, громадянина України, неодруженого, раніше судимого, який не має зареєстрованого місця проживання, проживаючого у реабілітаційному центрі за адресою: вул. Київська, 3, с. Петропавловська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область,-
підозрюваного в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини
01 червня 2016 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відповідно до якої 05 березня 2015 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 , за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, а також з відома та згоди ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, з корисливих мотивів, з метою вчинення розбійного нападу відносно ОСОБА_7 , будучи одягненими у військову форму, маски-балаклави на обличчях та маючи при собі предмети, ззовні схожі на автоматичну вогнепальну зброю (автомати «Калашникова»), прибули до офісу ТОВ «Будремтранс», який розташований за адресою: вул. 40 років Жовтня, 174, м. Красноармійськ, Донецька область. У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, вищевказані особи, через незамкнуті вхідні двері незаконно проникли до офісу ТОВ «Будремтранс», який розташований за адресою: вул. 40 років Жовтня, 174, м. Красноармійськ, Донецька область, де, діючи узгоджено між собою, за попередньою змовою групою осіб, згідно із заздалегідь певною домовленістю, керуючись корисливими мотивами, представившись бійцями Добровольчого українського корпусу «Правий сектор», здійснили напад на ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, поєднаним застосуванням насильницьких дій, спричинивши при цьому потерпілому фізичний біль і тілесні ушкодження у вигляді нанесення кулаками рук, битою та електрошокером ударів в область тулуба, обличчя та голови, яка є життєво важливим органом, та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що виразилось у демонстрації предметів, ззовні схожих на автоматичну вогнепальну зброю (автомати «Калашникова»), яку потерпілий сприймав як вогнепальну зброю.
У результаті злочинних дій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, потерпілому ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинного забою м`яких тканин обличчя, волосистої частини голови, синців верхніх, нижніх кінцівок та спини, саден лівої гомілки, правого колінного суглоба, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Переконавшись, що воля потерпілого до опору зломлена, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи, з відома та згоди ОСОБА_6 , з метою досягнення злочинного результату, незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 та ОСОБА_7 майном на загальну суму 479 665 грн., що є особливо великим розміром. Після чого з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку.
Постановою слідчого від 01 червня 2016 року ОСОБА_1 оголошено у розшук.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2020 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_1 .
23 лютого 2021 року ОСОБА_1 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
04 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2021 р. клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 було задоволено частково. Застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 березня 2021 р. без визначення розміру застави.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник підозрюваного - адвокат Єфімік О.О. не погодилася з ухвалою слідчого судді та звернулася до суду з апеляційною скаргою.
В своїй апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця його реєстрації, або особистого зобов`язання з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків, зокрема прибувати за кожною вимогою слідчого або суду, утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками. Зазначає, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеному об 00-54 год. 24 лютого 2021року, ОСОБА_10 було фактично затримано в м. Київ 23 лютого 2021року о 07-30 год. на підставі ухвали слідчого судці Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.09.2020 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_1 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підставою для ухвалення судового рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного слугували відомості слідчого про складення 01 червня 2016року відносно ОСОБА_10 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Відомостей про вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_1 у спосіб, передбачений законом, у слідчого судді не було. Отже на день прийняття 08.09.2020 р. судового рішення про надання дозволу на затримання ОСОБА_1 він не набув статусу підозрюваного у передбачений законом спосіб, тому і його розшук, на думку захисника, постановою слідчого від 01.06.2016р. було оголошено незаконно.
Також захисник зазначає, що вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість підозри і причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, посилаючись на протоколи допитів потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не перевіряючи їх відповідно до ст.23 КПК України безпосередньо, не отримав їх усних показань. Відеозапис з камери відеоспостереження слідчим суддею не досліджувався в судовому засіданні. З урахуванням наведеного, захисник вважає, що у слідчого судді не було достатніх підстав дійти до висновку, що її підзахисний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Звертає увагу захисник і на те, щодо ризики, на які посилається слідчий в клопотанні є необґрунтованими, оскільки всі потерпілі і свідки допитані під час судового розгляду в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області, де розглядається кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та інших за обвинуваченням за ст.187 ч.4 КК України; щодо ризику знищити та сховати письмові та речові докази, то всі вони вже досліджені судом першої інстанції в повному обсязі і знаходяться в матеріалах справи в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області. Доказів наявності інших ризиків слідчому судді надано не було.
Також захисник вказує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де розташований реабілітаційний центр, в якому він працює консультантом; в Новоград- Волинському, куди надсилались повістки слідчого про виклик, він не проживає, тому про повідомлення про підозру, його розшук і виклики до слідчого йому відомо не було. З 2015 року до липня 2018 року він приймав участь у АТО.
Крім того, підозрюваний наголошував, що в день скоєння злочину, який йому інкримінують, тобто 05 березня 2015року він після поранення на фронті проходив лікування в Київській міській клінічній лікарні №4, про що можна дізнатись у лікувальній установі, отримавши тимчасовий доступ до медичних документів у встановленому законом порядку, оскільки на адвокатський запит їх отримати неможливо.
Позиції учасників апеляційного перегляду провадження.
Захисник підозрюваного адвокат Єфімік О.О. підтримала у повному обсязі апеляційну скаргу, наполягала на застосуванні стосовно ОСОБА_1 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи зі змісту ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ст. 176 ч.5 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Аналізуючи апеляційні твердження захисника Єфімік О.О. про необґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні такими доказами: протоколом допитів потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімкам потерпілому ОСОБА_7 підозрюваного ОСОБА_1 ; відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на території ТОВ «Будремтранс» за адресою: вул. 40 років Жовтня, 174, м. Красноармійськ, Донецька область; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_11 підозрюваного ОСОБА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_13 підозрюваного ОСОБА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; інформацією, отриманою в ході проведення оперативно-розшукових заходів.
Згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази у судовому засіданні безпосередньо. Колегія суддів вважає, що на даній стадії кримінального провадження при розгляді клопотань органів досудового розслідування слідчий суддя особисто перевіряє та вивчає зміст матеріалів, доданих до відповідного клопотання, обговорює їх з учасниками судового розгляду у разі надходження від них відповідних клопотань та зауважень та дає їм у судовому рішенні правову оцінку, зокрема в частині обґрунтованості підозри, об`єктивності та достатності відомостей, зібраних на початковому етап слідства для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, наявності в поведінці такої особи ризиків порушення процесуальної поведінки та з інших питань порушених в клопотанні. Апеляційні твердження захисника про те, що суд безпосередньо не досліджував матеріали, докази в обґрунтування підозри ОСОБА_1 , долучені до клопотання слідчого, спростовуються мотивувальною частиною ухвали суду, згідно з якою слідчий суддя перевірив та дослідив матеріали додані до клопотання.
Апеляційні доводи захисника про те, що в день скоєння злочину, який інкримінують ОСОБА_1 05 березня 2015 року останній проходив лікування в Київській міській клінічній лікарні № 4 об`єктивно стороною захисту нічим не підтверджуються та підлягають перевірці під час досудового розслідування у встановленому КПК України порядку.
Колегія суддів не погоджується з апеляційними вимогами захисту про доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання оскільки стороною захисту не надано ніяких відомостей на підтвердження місця реєстрації підозрюваного, за паспортними даними ОСОБА_1 ніде не зареєстрований, був затриманий у реабілітаційному центрі за адресою вул.Київська,3 в с.Петропавловська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, в якому він працював консультантом.
Колегія суддів відкидає апеляційні твердження захисту та вважає, що обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить його належної процесуальної поведінки на час слідства та суду, та виходить з того, що він підозрюється в особливо тяжкому умисному корисливому злочині з застосуванням насильства щодо потерпілих, вчиненому у змові з іншими особами з використанням зброї, під час проходження військової служби. Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_1 становить особливу суспільну небезпеку, у разі визнання особи винною передбачає тривалий строк покарання в виді позбавлення волі.
Враховує колегія суддів і обставини провадження, зокрема що ОСОБА_1 тривалий час з 01.06.16 року (а/с 30) перебував у розшуку, усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків правопорушення та інших учасників кримінального провадження, знищити або сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. До таких висновків про існування істотних ризиків в поведінці підозрюваного, передбачених ст. 177 КПК України колегія суддів приходить враховуючи, що ОСОБА_1 тривалий час з 2015 року до липня 2018 року приймав участь у військових діях в зоні АТО, має навики бойових дій та користування вогнепальною зброєю, має авторитет та вірогідно має вплив на інших осіб, підозрюваних та обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення у співучасті.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи захисника Єфімік О.О. з приводу відсутності в поведінці підозрюваного ОСОБА_1 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, через те, що основне кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших осіб перебуває на розгляді у Красноармійському міськрайонному суді Донецької області, за провадженням допитано потерпілих і свідків, а також доводи про відсутність існування ризику знищити та сховати письмові та речові докази, які знаходяться в матеріалах справи в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області. Ці обставини не спростовують можливість підозрюваним ОСОБА_1 , перебуваючи на волі у подальшому продовжувати впливати на свідків, залякувати потерпілих у кримінальну провадженні щодо нього, намагатись знищити або сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення щодо обставин кримінального правопорушення відносно нього. За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_1 його процесуальних прав та обов`язків та не буде ефективними для досягнення завдань, передбачених ст.2 КПК України, тому обрання підозрюваному ОСОБА_1 найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою, колегія суддів вважає виправданим. Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому висловлена правова позиція про те, що суворість покарання слід вважати суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування особи та вірогідності вчинення нових злочинів, наявність підстав для тримання особи під вартою мають оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
На думку колегії суддів в поведінці підозрюваного ОСОБА_1 вірогідним є ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, будучі працездатним, офіційно не працевлаштований, не має постійного легального джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, які б стимулювали його до правомірної поведінки, раніше засуджувався за вчинення аналогічного умисного корисливого злочину вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2012 року за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який змінено ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 травня 2012 року та засуджено до покарання у вигляді 3 років обмеження волі без конфіскації майна, має непогашену судимість.
Колегія суддів не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги захисника Єфімік О.О. про те, що ОСОБА_1 не набув статусу підозрюваного та виходить з наступного.
ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.4 КК України 01.06.16 року ( а/с 27-28).
Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи (ч. 3 ст. 111 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
На підставі викладеного, враховуючи наявні у матеріалах копії корінців про виклик, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_1 було направлено слідством за останнім відомим місцем проживання підозрюваного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 набув статусу підозрюваного. Окрім того, повторно повідомлення про підозру вручено ОСОБА_1 після затримання 23 лютого 2020 року, що підтверджено у судовому засіданні захисником.
За результатами апеляційного перегляду провадження колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді апеляційна скарга захисника не містить та колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 407,422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката Єфімік О.О. - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_1 - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Топчій Т.В. Куракова В.В. Свіягіна І.М.