Справа №522/7526/21
Провадження №1-кс/522/4139/21
УХВАЛА
17 травня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000353 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Дізнавач СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000353 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: на автомобіль марки ALFA ROMEO 156 в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключ чорного кольору від вказаного транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 .
В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.
22.04.2021 року до ЧЧ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те, що за адресою: м. Одеса, пров. Пирогівський, 7/9, було зупинено автомобіль Альфа Ромео 156, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки. (ЖЕО 8966).

За даним фактом СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке зареєстровано 22.04.2021 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000353.

22.04.2021 при виїзді на місце події СОГ за адресою: м. Одеса, пров. Пироговський, 7/9, було проведено огляд місяця події, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки ALFA ROMEO 156 в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключ чорного кольору від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 .

Слідчий, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити клопотання, підтримує його в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, дізнавач просить розглядати клопотання про арешт майна без виклику особи, яка є його власником, з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та дізнавача.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке зазначене в клопотанні слідчого.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №5 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за

№0000353 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

22.04.2021 року під час проведення огляду місяця події було виявлено та вилучено автомобіль марки ALFA ROMEO 156 в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключ чорного кольору від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 .

В рамках вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, відсутній цивільний позов, на даний час немає підстав накладати арешт на вилучені предмети, речі, та документи.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , який є власником майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, у вказаному вище кримінальному провадженні не має статусу ні потерпілого, ні підозрюваного, а є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся дізнавач, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволення вказаного клопотання дізнавача, як таке, що є необґрунтованим, не вмотивованим та не відповідає вимогам КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000353 від 22.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відмовити.
Майно, вилучене під час проведення 22.04.2021 року огляду місяця події, повернути власнику.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 або інших дізнавачів з групи у кримінальному провадженні№0000353 від 22.04.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1