Справа № 159/1939/21
Провадження № 1-кп/159/315/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
22 квітня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000065 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ковель Волинської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітня донька, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

06.04.2021 до суду надійшов затверджений прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2021 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці по 22.04.2021 включно.

Прокурор у кримінальному провадженні начальник відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, з покладенням обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, оскільки ризики, визначені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України не зменшилися і продовжують існувати, зокрема, те, що у випадку не застосування запобіжного заходу обвинувачений може, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки вважають, що підстав для застосування надалі цілодобового домашнього арешту немає, так як обвинувачений виявив належну процесуальну поведінку, має міцні соціальні зв`язки. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник ОСОБА_9 , кожен окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування в судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання щодо запобіжних заходів вирішується судом в порядку, визначеному главою 18 КПК України.

Зокрема, в силу статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Кожного разу суд повинен переконатись чи продовжують існувати заявлені ризики чи не з`явились нові та переконатись, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

Крім того, стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для подальшого обмеження свободи обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає разом з матір`ю, дружиною та має на утриманні малолітню дитину.

Під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, зокрема те, що у випадку не застосування запобіжного заходу обвинувачений може, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд, вбачає підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам під час розгляду даного клопотання

Щодо доводів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисника ОСОБА_9 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що одна лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 181, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Ковель Волинської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітня донька, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці по 22 червня 2021 року, включно.

Згідно із частиною п`ятою статті 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

- утрмуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- цілодобово не залишати без дозволу суду місце свого проживання АДРЕСА_1 .

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 , передати для виконання відділу Національної поліції у Волинській області за місцем його проживання АДРЕСА_1 .

Згідно до вимог частини четвертої статті 181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного судупротягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1