ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/9083/19
Провадження № 1-кп/4910/21/19
У Х В А Л А

21 травня 2021 рокумісто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

здійснивши у відкритому судовому в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали кримінального провадження (справа № 760/9083/19) за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_8 заявлено клопотання про повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000330, № 0000460 та № 0000810, у зв`язку з їх невідповідністю вимогам чинного кримінального процесуального законодавства (т. 16 а.с. 131).
Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувальні акти у вищевказаних кримінальних провадженнях не відповідають як положенням ст. 291 КПК України, так і іншим вимогам кримінального процесуально го кодексу.
Захисник ОСОБА_8 звертає увагу на те, що положення ст. 291 КПК України не передбачають права сторони обвинувачення посилатися в тексті обвинувального акта на будь які докази на підтвердження встановлених детективом чи прокурором обставин, оскільки це є порушенням приписів ст. 291, ст. 9 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта. Адвокат зазначає, що в обвинувальних актах об`єднаної справи містяться неодноразові посилання на докази, а саме: довідки, експертне товарознавче дослідження, листи - рознарядки, з відповідним трактуванням цих доказів з боку детектива та прокурора.
За твердженням адвоката, детектив та прокурор в обвинувальних актах об`єднаної справи вдалися не лише до обґрунтування своїх обвинувачень, а й до аналізу та оцінки цих доказів та припущень щодо превалювання одних доказів над іншими.
Іншою підставою повернення обвинувальних актів, на думку захисника, є те, що обвинувальні акти не містять викладення всіх необхідних ознак злочинів, які згідно з цими актами інкримінуються обвинуваченим, що грубо порушує їхнє право на захист. Адвокат ОСОБА_8 звертає увагу на те, що згідно з обвинувальними актами всім обвинуваченим інкримінується вчинення певних дій у період з 09.09.2015 по 30.05.2016, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК України. Втім, до тексту ст. 364 КК України вносилися зміни на підставі Закону України від 10.11.2015 № 770 VIII, який набрав чинності 26.11.2015, тобто пізніше деяких подій, описаних в обвинувальному акті. Адвокат зазначає, що редакція ст. 364 КК України, порушення якої інкримінується обвинуваченим, в обвинувальних актах не вказана, що з урахуванням ст. 5 КК України свідчить про неконкретність обвинувачення та порушення права на захист.
Крім того, захисник звертає увагу на те, що в обвинувальних актах є посилання на Закон України «Про здійснення державних закупівель» та його окремі положення, проте Верховною Радою України було прийнято два Закони з однаковою назвою від 01.06.2010 № 2289 VI та від 10.04.2014 № 1197 VII. В той же час, до вищевказаних Законів вносились неодноразово зміни, проте обвинувальні акти не містять посилання ані на конкретний Закон, ані на редакцію останнього, який начебто був порушений внаслідок дій обвинувачених.
Наступною підставою для повернення прокурору обвинувальних актів, на думку захисника, є відсутність в них викладу фактичних обставин. Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000330 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не інкримінується вчинення злочину спільно з ОСОБА_15 . Проте в обвинувальному акті в кримінальному провадженні № 0000810 ОСОБА_15 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . З огляду на викладене, адвокат вважає, що виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, є суперечливими та такими, що не можуть бути перевірені судом, оскільки вони фактично не сформульовані.

Крім того, у своєму клопотанні захисник ОСОБА_8 зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000810 стосовно ОСОБА_15 проведено з порушенням двомісячного строку досудового розслідування. Адвокат звертає увагу на те, що відповідно до відомостей, наведених у Реєстрі матеріалів досудового розслідування (далі Реєстр), повідомлення про підозру ОСОБА_15 датоване 17.07.2018, а тому з 18.07.2018 розпочався перебіг строків досудового розслідування, який має відраховуватись до зупинення прокурором досудового розслідування (21.08.2018). На переконання захисника, строк досудового розслідування тривав 1 місяць та 4 дні. В подальшому 04.03.2020 досудове розслідування було відновлено та 18.03.2020 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування. Разом з тим, ознайомлення сторони захисту було проведено не відразу, а лише 07.08.2020. Протягом перебігу цього строку, а саме з 11.06.2020 стороною обвинувачення витребовувались та долучались до матеріалів кримінального провадження додаткові документи.
За твердження захисника, у строки досудового розслідування не включається строк ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами, а не строк після повідомлення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України про завершення досудового розслідування. А тому, на думку адвоката, з моменту відновлення досудового розслідування 04.03.2020 і до початку ознайомлення 07.08.2020 пройшло 5 місяців та 3 дні, які повинні бути враховані при обчисленні строку досудового розслідування.
Крім того, захисник ОСОБА_8 звертає увагу на те, що після складання обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000810 (07.08.2020) і до передачі його до суду 10.08.2020 пройшло ще 3 дні. Таким чином, загальний строк досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні тривав 6 місяців та 10 днів замість передбачених ст. 219 КПК України двох місяців. За твердженням захисника, обвинувальний акт від 07.08.2020 у кримінальному провадженні № 0000810 складено після закінчення строку досудового розслідування, тобто з порушенням ч. 4 ст. 110 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_14 підтримала клопотання свого захисника та просила його задовольнити.
Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтримала клопотання захисника ОСОБА_8 з підстав, викладених в клопотанні останньої.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 думку своїх захисників підтримали у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти заявленого захисником ОСОБА_8 клопотання, оскільки вважає, що всі обставини вчинення інкримінованого обвинуваченими злочину встановлені та викладені в тому об`ємі, який сторона обвинувачення вважає необхідним та достатнім. Прокурор звернув увагу на те, що сторона захисту вже неодноразово заявляла клопотання про повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000330, № 0000460 та № 0000810, за результатами розгляду яких судом постановлені відповідні ухвали про відмову в задоволенні клопотань. Крім того, прокурор зазначив, що обвинувальні акти в даній об`єднаній справі відповідають вимогам ст. 291 КПК України, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_15 , будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився.

Представник потерпілого АТ «Укрзалізниця», будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, проте 11.09.2020 направив до суду клопотання про проведення судових засідань за його відсутності (т. 2 а.с. 60).
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальні акти, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону, а саме ст. 291 КПК України. Частиною другою згаданої статті (в редакції на момент складання обвинувальних актів) передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3ст. 291 КПК)

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду від 26.01.2021 матеріали кримінального провадження за № 0000330 від 20.09.2016 об`єднано в одному провадженні з матеріалами кримінальним провадженням № 0000460 від 05.12.2016 (т. 8 а.с. 167).

Ухвалою від 18.02.2021 матеріали кримінального провадження № 0000810 від 21.08.2018 об`єднано в одному провадженні з матеріалами об`єднаних кримінальних проваджень № 0000330 та № 0000460 (т. 16 а.с. 34).

Таким чином, в даному провадженні судом об`єднано кримінальні провадження № 0000460, № 0000330 та № 0000810. Разом із цим, останні два кримінальні провадження, за версією сторони обвинувачення, стосуються одного кримінального правопорушення, інкримінованого групі осіб у складі: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . За твердженням прокурора, на стадії досудового розслідування кримінальне провадження № 0000810 стосовно було виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000330 у зв`язку із міжнародним розшуком ОСОБА_15 .

Кримінальне провадження № 0000460 стосується іншого кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

З наведеного вбачаються, що у даній судовій справі прокурор підтримує обвинувачення за двома епізодами злочинної діяльності, а саме 1) за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та 2) за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

До об`єднання зазначених кримінальних проваджень в одному судом вже розглядалися клопотання сторони захисту про повернення обвинувальних актів.

Так, ухвалою від 27.11.2019 захисникам ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000460 (т. 7 а.с. 169).

Ухвалами суду від 12.11.2020 та від 04.12.2020 захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_18 відмовлено у задоволенні клопотання останнього про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000810 відмовлено (т. 12 а.с. 107, 129).
Ухвалою від 26.01.2021 захисникам ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні їх клопотань про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000330 (т. 6 а.с. 142).
Таким чином, ще до об`єднання зазначених кримінальних проваджень адвокат ОСОБА_8 , будучи захисником обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вже реалізувала своє право прохати суд про повернення обвинувальних актів № 0000330 та № 0000810.
Зі змісту клопотання, оголошеного в судовому засіданні 21.05.2021, вбачається, що захисник ОСОБА_8 прохає про повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000330 та № 0000810 з підстав, що є аналогічними тим, які вже перевірялися судом підчас постановлення ухвал від 12.11.2020, 04.12.2020 та 26.01.2021.
Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_8 від 21.05.2021 по своїй суті є повторним клопотанням про повернення обвинувальних актів № 0000330 та № 0000810.
В обґрунтування необхідності повторного вирішення питання щодо повернення обвинувальних актів захисник ОСОБА_8 послалася на те, що після об`єднання трьох обвинувальних актів в одному провадженні у нею з`явилися нові підстави для їх повернення.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_8 по суті, суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст. 291 КПК України однією з вимог до обвинувального акта є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Заявляючи клопотання про повернення обвинувальних актів прокурору, захисник ОСОБА_8 зазначає, що прокурором не в повній мірі дотримані вимоги закону, зокрема в обвинувальних актах виклад фактичних обставин є неконкретним та має розбіжності з підстав, наведених захисником в своєму клопотанні.
Суд вважає, що такі висновки захисника на стадії підготовчого судового засідання є передчасним.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Відповідно до ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому (п. 2 Постанови ВС від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16).
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Між тим, доводи сторони захисту на обґрунтування необхідності повернення обвинувальних актів № 0000330 та № 0000810 зводяться саме до такої оцінки фактичних обставин справи та доказів сторони обвинувачення, що є неприпустимим у підготовчому судовому засіданні.
Як вбачається з обвинувальних актів, в них викладено правову кваліфікацію дій обвинувачених за ч. 2 ст. 364 КК України із викладенням юридичної формули обвинувачення, що свідчить про дотримання прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Доводи захисника ОСОБА_8 про відсутність посилання на редакцію кримінального закону при кваліфікації дій осіб не є підставою для повернення обвинувального акта у розумінні ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Суд наголошує, що конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тому, ані сторона захисту чи потерпілі, ані суд не можуть вимагати від прокурора викладення обвинувачення так, як, на їх думку, це має бути.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Проте це питання може бути вирішене лише під час судового розгляду.
На переконання суду, викладені прокурором в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень є достатніми для повного розуміння обвинуваченими суті висунутого проти них обвинувачення.
Щодо тверджень захисника про наявність в обвинувальних актах посилань на висновок експертного товарознавчого дослідження та довідки ДП «Держзовнішінформ» про відсутність коливання цін товару на дизельне паливо, що є фактично посиланням прокурора на зібрані докази, і призводить, на думку захисника, до нерівного становища сторони захисту, порівняно зі стороною обвинувачення, суд зазначає про хибність такого твердження. Так як кримінально-процесуальний законодавство не забороняє при формулюванні фабули підозри або обвинувачення згадувати певні документи.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000330 та № 0000810 в цілому відповідають вимогам ст. 291 КПК України, тому відсутні підстави для їх повернення прокурору.
Що стосується доводів сторони захисту про необхідність повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000810 прокурору з тих мотивів, що його було направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, колегія суддів зазначає, що такі доводи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Вкотре, суд звертає увагу на те, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише в разі його невідповідності ст. 291 КПК України, а тому наведені захисником мотиви не заслуговують на увагу при вирішенні питання, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Крім того, суд, виконуючи вимоги ст. 314 КПК України, що регламентує порядок проведення судом підготовчого судового засідання за пред`явленим обвинуваченням на даній стадії судового розгляду, вирішує питання про відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, а саме змісту та формі, і не наділений повноваженнями давати будь яку оцінку щодо законності здійснення процесуальних дій під час завершення кримінального провадження. У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту можливий на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.
Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_8 в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000460, суд звертає увагу на те, що у зазначеному кримінальному провадженні у вчиненні окремого епізоду злочинної діяльності обвинувачуються лише ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , захисником яких ОСОБА_8 не являється, тому в цій частині клопотання не може бути задоволено.

Окрім наведеного, суд звертає увагу на те, що об`єднання декількох кримінальних проваджень в одному жодним чином не змінює форму та зміст відповідних обвинувальних актів, тому є очевидним безпідставність звернення до суду із клопотання про повернення обвинувального акту з підстав, які вже були предметом судового розгляду. На переконання суду такі повторні клопотання, за певних умов, можуть мати ознаки зловживання правом на звернення до суду із відповідним клопотанням з метою затягування кримінального провадження.
З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для повернення обвинувальних актів прокурору немає, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 290, 291, 314 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0000330 від 20.09.2016, № 0000460 від 05.12.2016 та № 0000810 від 21.08.2018 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_20 ОСОБА_3