Справа № 442/2971/21
Провадження № 1-кс/442/610/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
19.04.2021 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою, в якій просять повернути їхнє майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на даний час слідчим ОСОБА_5 згідно вимог КПК України, а саме: згідно вимог п.3 ч.1 ст.168 КПК України їм не було повернуто, повністю безпідставно вилучене майно та їм не представлено клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.

В обґрунтування заяви покликаються на те, що під час обшуку вилучено кошти в сумі 64300 грн., які належать їм та не мають жодного відношення до кримінального провадження №0001363 від 27.10.2020, яке було розпочато за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України, в межах якого було проведено обшук. Під час проведення обшуку ними було надано працівникам поліції документальне підтвердження законності походження цих коштів та речей, які знаходились в квартирі. Не зважаючи на це, такі були вилучені.

ОСОБА_6 , особа, яка згідно матеріалів кримінального провадження вважається власником майна, підтримав заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , просить таку задоволити.

Заявники в судовому засіданні заяву підтримали, просять таку задоволити. В обґрунтування заяви, надали в розпорядження слідчого судді копії документів на підтвердження походження коштів, а саме: заяву на видачу готівки № від 03.09.2018 на суму 839610,14 грн., договір розміщення депозитного вкладу від 30.05.2018, Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №033711, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом; договір про поділ спадкового майна. А також подали документи на підтвердження необхідності коштів для лікування. Окрім того, заявник ОСОБА_4 просить слідчого суддю повернути засоби, куплені для самозахисту, зокрема: електрошокер та газовий балончик.

Слідчий в судовому засіданні заяву заперечив, зазначив, що вилучене майно матиме доказове значення в межах даного кримінального провадження. Просить в задоволенні заяви відмовити.

Прокурор в судовому засіданні позицію слідчого підтримав. Зазначив, що клопотання про накладення арешту на майно слідчим подано вчасно, оскільки 16.04.2021 таке здано на пошту. Повернення вилученого майна унеможливить проведення ряду експертиз, які є необхідним для встановлення істини в даному кримінальному провадженні. Просить суд не брати до уваги документи на підтвердження походження коштів, оскільки документ на підтвердження отримання депозиту на суму 839610,14 грн. датовано ще 03.09.2018. Разом з тим, через декілька днів ОСОБА_3 купила квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , площею понад 100 кв.м., ринкова вартість якої не може бути меншою ніж сума депозиту. Крім цього, просить не брати до уваги покликання заявників на те, що вилучені під час обшуку кошти набуті шляхом надання ОСОБА_3 в оренду належних їй паїв та житлового будинку, оскільки жодних договорів на підтвердження даного заявниками не надано. Серед вилучених із сейфу коштів, виявлено банкноти спеціально помічені для проведення контрольної закупки, особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 для купівлі наркотичних засобів у ОСОБА_6 . Стверджує,що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Проаналізувавши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:

відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 1 ст.100 КПК України передбачає, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 169 КПК України передбачає підстави припинення тимчасового вилучення майна. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

У ч.5 ст.171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У ч.6 ст.173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Судом встановлено, що 22.04.2021 в провадження суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені 15.04.2021 речі під час обшуку у квартирі АДРЕСА_2 .

Клопотання здано на пошту 16.04.2021.

Згідно ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Враховуючи вищенаведене, слідчий вчинив дії щодо подачі клопотання про арешт майна в межах строків, визначених кримінальним процесуальним кодексом, а тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ч.5 ст.171 КПК України для повернення тимчасово вилученого майна

Разом з тим, на момент розгляду даної заяви відсутні і підстави повернення тимчасово вилученого майна, передбачені ч.6 ст.173 КПК України, оскільки клопотання слідчого про арешт майна не розглянуто.

Проаналізувавши вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.169 КПК України, для повернення тимчасово вилученого майна, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити право заявників, у випадку повного або часткового задоволенні клопотання про арешт майна, на звернення до суду із клопотання про повне або часткове його скасування.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 26.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1