Провадження №1-кс/760/5537/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0011685 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2021 року прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням у якому просить накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами №:69:181:0024 та :69:181:0059, що за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких, являється ОСОБА_3 , із забороною їх використання та розпорядження до прийняття по матеріалах кримінального провадження №0011685 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 358 КК України кінцевого рішення.
В обґрунтування клопотання зазначає, що Солом`янським УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0011685 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що на території земельних ділянок №:69:181:0024 та :69:181:0059 розташованих за адресою: АДРЕСА_1 знесено індивідуальний одноповерховий житловий будинок та розпочато будівництво споруди невідомого призначення явно не відповідаючи вимогам ДБН та стандартам індивідуального житлового будинку.
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2021, об`єктом нерухомого майно є земельна ділянка з кадастровим номером №:69:181:0024, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки серія та номер 894 виданий 11.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 .
Було встановлено, що Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва КМДА зареєстрував подану замовником будівництва ОСОБА_5 декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція приміщень житлового будинку по АДРЕСА_2 » від 01.03.2017 за №КВ 32.

Також Департамент повідомив, що під ас виїзду на місце уповноваженої посадової особи за вказаною вище адресою власниця земельних ділянок та уповноважені особи були відсутні, документів необхідних для проведення перевірки не надали, що унеможливило проведення перевірки. На письмове запрошення до Департаменту замовник будівництва ОСОБА_5 не з`явилась, документів та матеріалів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не надали.

Під час проведеного в рамках кримінального провадження огляду встановлено, що по факту виконаних робіт попередній житловий будинок повністю знесено та розпочато нове капітальне будівництво споруди невідомого призначення, яка за своїми показниками на час проведення слідчої дії не відповідає вимогам ДБН та стандартам для індивідуального житлового будинку.

Відповідно до ДБН В.2.2.-15-2005 (Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення) визначено, що садибний будинок це житловий будинок для однієї сім`ї загальною площею, як правило, до 250 кв.м., розташований на земельній ділянці разом із спорудами господарського призначення, садом, городом.

Згідно Опорного плану міста Києва, який є невід`ємною частиною Генерального плану розвитку міста територія земельних ділянок №:69:181:0024 та :69:181:0059 відноситься до зони індивідуальної (садибної) та малоповерхової забудови. Так, цільове призначення земельної ділянки :69:181:0059 для індивідуального садівництва, а №:69:181:0024 є присадибною земельною ділянкою.

В порушення зазначеного, в ході огляду встановлено, що майже всю площу земельних ділянок займає залізобетонна монолітна платформа, яка вкопана на невідому глибину в землю та витупає висотою приблизно 1-1,5 м над ділянкою. На платформі змонтовані металеві каркаси висотою приблизно 4-5 м для залиття колон.

Зазначене обґрунтовує поведінку замовника будівництва спрямовану на перешкоджання, унеможливлення проведення перевірок контролюючими органами у сфері містобудування та землекористування та уникнення осіб винних у порушеннях до відповідальності.

Ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному законом.

Відповідно до абз. 3 ст.23 ЗУ «Про архітектурну діяльність» замовники на проектування і будівництво об`єктів архітектури мають право, зокрема затверджувати проект, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні слідчий просить накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами №:69:181:0024 та :69:181:0059, що за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких, являється ОСОБА_3 , із забороною їх використання та розпорядження накладається з метою збереження речових доказів.
Однак у порушення вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні не вказоно підстав і мети арешту, натомість міститься лише посилання на ст.98 КПК України із цитуванням вказаної норми.
Крім того, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, зокрема щодо відповідності таких земельних ділянок критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, в порушення п.3 ч.2 ст.171 КПК України, слідчим, прокурором в клопотанні не зазначено відповідні документи, що підтверджують право власності на змельну діляку кадастровий номер :69:181:0059, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном та не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання в цій частині.
Враховуючи, що у клопотанні не зазначено фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками майна, суд не можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0011685 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 358 КК України - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали слідчому для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: