Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/659/20
Провадження № 1-кп/209/92/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2021 р. м.Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника (адвоката ) ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янське Дніпропетрвоської області кримінальне провадження № 209/659/20 (номер провадження 1-кп/209/92/21), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000940 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загально середньою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює "Фаворит плюс", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України -
ВСТАНОВИВ:
23.06.2019 року, в обідній час, ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 спільно зі своїм батьком ОСОБА_8 , який в ході бесіди розповів ОСОБА_5 про те, що 22.06.2019 в денний час доби, коли він знаходився біля б. АДРЕСА_2 , сусід ОСОБА_4 безпричинно, з хуліганських намірів, грубо порушуючи громадський порядок по мотивам явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, в присутності прохожих громадян, почав висловлюватися в бік ОСОБА_8 грубою нецензурною лайкою.

23.06.2019 о 13.45 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на першому поверсі під`їзду № 1 б. АДРЕСА_2 , маючи намір на навмисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , побачив останнього, після чого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, навмисно наніс потерпілому ОСОБА_4 не менше двох ударів кулаком в обличчя та один удар коліном правої ноги в живіт.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були завдані, згідно висновку судово-медичної експертизи № 840-Е від 13.08.2019 року, ушкодження у вигляді тупої травми тулубу з розривом селезінки, внутрішньо черевною кровотечею, що визвало видалення селезінки - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2 та 2.1.3. «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено Наказом № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Виявлені у нього пошкодження у вигляді синця на верхній повіці правого ока - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки ( п. 2.3.5 Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 - за ч.1 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю. Дав показання в судовому засіданні про те, що потерпілий ОСОБА_9 , це його сусід по будинку. Десь за два тижні до цих подій, його батька пограбували. Батько сказав, що на вулиці сидів ОСОБА_10 і він у нього спитав за квартиру, та запропонував за це пиво. ОСОБА_11 в грубій формі відповів його батькові, що його місце на могилі. 23 червня 2021 року він виходив із під`їзду, а ОСОБА_9 заходив. Він згадав образу його батька та почав виясняти у ОСОБА_12 , навіщо він так образив його батька. У них зав`язався словесний конфлікт. Потім він вдарив ОСОБА_13 по голові один раз та в живіт також один раз. Після чого пішов. В скоєному щиро кається. Просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що відмовився від послуг представника, про що вони уклали додаткову угоду. ОСОБА_14 його сусід по будинку. 23 червня 2021 року в бідній час він заходив до під`їзду будинку, а ОСОБА_14 виходив. ОСОБА_14 почав щось йому казати за свого батька. Потім вдарив по голові та в живіт. Ще щось сказав та пішов. Він відійшов у бік. Свідомість не втрачав. Жінка допомогла йому зайти додому, викликала швидку допомогу . Швидка забрала його до лікарні. До обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру немає, просить суворо не карати. Цивільний позов заявляти не буде.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_15 та письмовими доказами по кримінальному провадженню, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.06.2019 року за № 0000940 (а.с.1)
- дорученнями про проведення досудового слідства; (а.с.2, 3,4)
- постановою про визначення групи прокурорів; (а.с.5,6)
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського ВП із заявою, в якій просить прийняти заходи до свого сусіда , який завдав йому фізичного болю.(а.с.11)
- протоколом огляду місця події від 24.06.2019 року, під час якого оглянута територія біля під`їзду номер 1 будинку АДРЕСА_2 , фототаблицею до протоколу.(а.с.12-13, 14)
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.07.2021 року потерпілого ОСОБА_4 (а.с.18)
- довідкою від 25.06.2019 року, наданою КЗ ДМРШМД ДОР, та випискою з медичної картки, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав тупу травму живота, розрив селезінки, внутрішньочеревнева кровотеча; (а.с.26,27-28)
- висновком експерта № 840-Е від 13.08.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 спричинені ушкодження у вигляді тупої травми тулубу з розривом селезінки, внутрішньо черевною кровотечею, що визвало видалення селезінки - відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2 та 2.1.3. «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджено Наказом № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Виявлені у нього пошкодження у вигляді синця на верхній повіці правого ока - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки ( п. 2.3.5 Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року);(а.с.39-40)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 показав на місці обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , фототаблицею до протоколу; (а.с.41-44, 45-48)

- висновком експерта № 887 -Е від 23.08.2019 року, відповідно до якого враховуючи характер та локалізацію, виявлених у ОСОБА_4 пошкоджень, не виключено, що пошкодження могли виникнути при взаємному розташуванні потерпілого та нападника, та за механізмом, яке вказано у протоколі проведення слідчого експерименту від 14.08.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_4 (а.с.51)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнала на фото під номером 2 сусіда ОСОБА_17 , який проживає в їх будинку та який наніс тілесні пошкодження її чоловікові ОСОБА_4 (а.с.64-65)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.12.2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав на фото під номером 4 сусіда ОСОБА_17 , який проживає в їх будинку та який наніс тілесні йому пошкодження .(а.с.73-74)

- висновком експерта № 63 -Е від 22.01.2020 року, відповідно до якого враховуючи характер та локалізацію, виявлених у ОСОБА_4 пошкоджень, у вигляді синця в області правого ока, не виключено, що пошкодження могли виникнути при взаємному розташуванні потерпілого та нападника, та за механізмом, яке вказано у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.01.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_5 ; після отриманих ушкоджень, які були виявлені у потерпілого ОСОБА_4 при потраплянні в стаціонар - він міг виконувати активні дії,пересуватись на протязі декількох годин.(а.с.97)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2020 року за участю ОСОБА_5 , який на місці показав яким чином причинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 98-101)
Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що його винуватість у інкримінованому злочині повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КК України знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцієюта законами України, та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1ст.121КК України , оскільки він спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не засуджений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, на утримання має неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд також враховую думку сторони обвинувачення та потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання.
При призначенні покарання судом також врахована досудова доповідь уповноваженого органу з питань пробації.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
До обставин,що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,с уд відноситьповне визнання своєї вини та щире каяття.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 121 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та призначенням йому іспитового строку.
Суд вважає, що з урахуванням обставин вчинення злочину, особи обвинувачекного, думки сторони обвинувачення та потерпілого, вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, таке покарання узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною в тому числі в рішенні «Ізмайлов проти Росії», де ЄСПЛ вказав на те, що втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистого надмірного тягаря для особи.
Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Заходи забезпечення пот кримінальному провадженню не застосовувалися, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого під час судового розгляду не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обовязки:
На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.
На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1