Дата документу 22.03.2021
Справа № 501/1371/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (м.Чорноморська) Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, має малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
24 жовтня 2019 року Миколаївським райсудом Миколаївської області за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік відповідно до ст.75 КК України;
30 жовтня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
17 березня 2020 року, приблизно о 23:30 годин, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись неувагою потерпілого ОСОБА_5 , таємно викрав його майно, а саме: мобільний телефон «Honor 10», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 4545 грн., з сім-картою «Водафон», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 180 грн., а всього на загальну суму 4745 грн., після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичні обставини та показав суду, що 17 березня 2020 року за місцем свого проживання, де він знаходився разом із потерпілим ОСОБА_5 , він викрав мобільний телефон потерпілого. У вчиненому розкаявся.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що 17 березня 2020 року він прийшов до ОСОБА_6 у гості та на ранок 18 березня 2020 року виявив пропажу свого мобільного телефону.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.58, 55 витяг з ЄРДР, 56 постанова про групу прокурорів, 57 постанова про зміну кваліфікації);
документами на викрадений мобільний телефон, відповідно яких вартість телефону становить 4545 грн. (а.с.59, 62 заява, 63);
довідкою з ПТ «Ломбард «Гроші Тут», відповідно до якої викрадений мобільний телефон 19 березня 2020 року було закладено до ломбарду;
протоколом огляду предмета - диску з відеозаписом події закладення мобільного телефону до ломбарду, який долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (а.с.64-71, 72 постанова, 97 - диск);
заявою ОСОБА_6 про видачу викраденого мобільного телефону та чеку викупу даного мобільного телефону з ломбарду (а.с.90, 91);
протоколом огляду мобільного телефону (а.с.92-94), долученого до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (а.с.95, 96 розписка)
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше судимий (а.с.78-79, 81-83, 87), за місцем мешкання характеризується як особа, щодо якої скарг не надходило (а.с.88), не одружений, має малолітню дитину (а.с.75), має батька, який потребує стороннього догляду, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.85, 86).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді служби з питань пробації, виправлення обвинуваченого не можливе без призначення покарання, пов`язаного із реальним обмеженням чи позбавленням волі (а.с.98-101).
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За тих самих підстав, а також з урахуванням висновку органу з питань пробації щодо неможливості виправлення обвинуваченого без реального його позбавлення волі на певний строк, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі лише в ізоляції від суспільства, оскільки він раніше судимий, однак на шлях виправлення не став, вчинив злочин протягом невідбутого строку покарання, тому суд не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України.
Покарання обвинуваченому слід призначити, застосувавши ст.71 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, призначеного попереднім вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2019 року (а.с.81-83).
Суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з оглядну на наявність у обвинуваченого батька, з яким він проживає та який потребує стороннього догляду і термінової медичної операції, що підтверджується наданими стороною захисту довідками та актом обстеження житлових умов обвинуваченого та його батька .
Керуючись ст.ст.368-374 КПК України,
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2019 року, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: мобільний телефон залишити (повернути) потерпілому; диск залишити в матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя