Справа № 344/9731/21
Провадження № 1-кс/344/3874/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором начальником відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000015, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Зазначене клопотання сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що 03 червня 2021 року, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.278, Глави 6, Глави 11 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

10 червня 2021 року оголошено розшук підозрюваного, проведення якого доручено ВКР Управління СБ України в Івано-Франківській області.

14 червня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 № 638-IV терористична організація - це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Терористична діяльність це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних акті; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само, як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Рішенням Варшавської конвенції 2001 року, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 №1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 № 638-IV терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності.

Досудовим розслідуванням установлено, що у березні-квітні 2014 року у м. Луганську групою озброєних осіб створено стійке ієрархічне об`єднання, так звану «Луганську народну республіку» (далі - «ЛНР»). Окрім того, в цей же час в м. Донецьку було створено стійке ієрархічне об`єднання, так звану «Донецьку народну республіку» (далі - «ДНР»).

02 листопада 2014 року у м. Луганську та частині Луганської області, підконтрольній представникам «ЛНР», всупереч вимогам діючого законодавства України, проведені вибори Голови та депутатів «Народної Ради ЛНР», за результатами яких обрані «Голова «ЛНР» та «депутати «Народної Ради ЛНР», які приступили до виконання повноважень 4 та 17 листопада 2014 року відповідно.

Відповідно до указу «Голови «ЛНР» № 51/1/01/11/14 від 25.11.2014, створена структура «виконавчих органів державної влади ЛНР». До складу вищевказаних органів також входять спеціальні служби із забезпечення інформаційної, військової та територіальної безпеки «ЛНР», а також із здійснення розвідувальної діяльності в умовах збройного протистояння з силами АТО.

При цьому, на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості даної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу представники політичного блоку організовують збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечують функціонування вказаної терористичної організації.

«ЛНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, а також інші правоохоронні органи.

Разом з цим, 17.03.2015 Верховна Рада України своєю постановою № 254?VІІІ визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Крім того, відповідно до: звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII; Заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VIII; Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресій Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної ради України від 21.04.2015 № 337-VIII, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями, референдум, проведений у травні 2014 року фіктивним, проведеним у неконституційний спосіб.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, передбачено проведення відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції об`єднаних сил.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що «Луганська народна республіка» має всі ознаки, притаманні терористичній організації. Представники «ЛНР» здійснювали та здійснюють артилерійські та автоматичні обстріли, вибухи та підпали, тобто постійно вчиняють терористичні акти на території Луганської області, яка контролюється органами державної влади України. Тим самим, залякують населення нашої держави, погіршують соціально-економічну та політичну ситуацію в країні.

Наказом голови самопроголошеної «ЛНР» № 15 від 07.10.2014 р. було створено незаконне військове формування, яке входить до силового блоку вказаної терористичної організації - «другий армійський корпус «Народної міліції ЛНР» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), структурні підрозділи якого здійснюють збройний опір силам ООС(АТО) на території Луганської та Донецької областей та сприяють протиправній діяльності зазначеної терористичної організації. При цьому, встановлено, що до складу т.зв. «2 АК НМ ЛНР» входить незаконне збройне формування «10 окрема артилерійська бригада особливого призначення» (10 ОАБр, в/ч НОМЕР_1 ).

В той же час, до складу «10 ОАБР 2 АК НМ ЛНР» входять наступні структурні формування, які забезпечують діяльність вказаного підрозділу НЗФ: штаб; реактивний, гаубичний, пушечний (гарматний) та протитанковий артилерійські дивізіони; батарея управління вогнем артилерії.

До січня 2019 року сектор відповідальності НЗФ «10 ОАБр 2 АК НМ ЛНР» проходив через райони «Світлодарської дуги» та «Бахмутської траси», а також вздовж річки Сіверський Донець від населеного пункту Кримське до населеного пункту Жовте. А з січня 2019 року сектор відповідальності вказаного НЗФ проходив через територію поблизу населених пунктів Голубівка, Золоте, Первомайськ, Троїцьке Луганської області та населеного пункту Світлодарськ Донецької області. Відповідно у період з жовтня 2014 року по вересень 2017 року «10 ОАБр 2 АК НМ ЛНР» у вказаних секторах здійснювалися артилерійські обстріли позицій сил ООС (АТО), а також населених пунктів, які знаходяться на території підконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України.

Установлено, що в жовтні 2014 року громадянин України ОСОБА_7 вступив до силового блоку терористичної організації «ЛНР», а саме став членом НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » терористичної організації «ЛНР», у якості військовослужбовця, проходив службу у званні підполковника та займав посаду командира гарматно-артилерійського дивізіону та мав позивний « ОСОБА_8 ».

При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що терористична організація «ЛНР», в діяльності якої він приймав участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції та відсічі збройної агресії Російської Федерації операції об`єднаних сил.

Перебуваючи на вказаній «посаді» в період з жовтня 2014 року по вересень 2017 року ОСОБА_7 відповідав за бойову готовність та підготовку гарматно-артилерійського дивізіону, успішне виконання отриманих бойових завдань з підготовки та проведення стрільб на бойових позиціях, військову дисципліну і моральний стан особового складу зазначеного підрозділу, який у складі «10-ї окремої артилерійської бригади особливого призначення» ( НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_1 ) другого армійського корпусу «Народної міліції ЛНР» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») терористичної організації ЛНР здійснював збройний опір силам антитерористичної операції (ООС) на території Луганської та Донецької областей, чим самим сприяв злочинному функціонуванню терористичної організації Луганська Народна Республіка. Безпосередньо віддавав вказівки підпорядкованим йому підрозділам на здійснення артилерійських обстрілів позицій, сил та засобів ООС (АТО).

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії і зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовжує здійснювати протиправну діяльність.

Відповідно до Глави 11 КПК України, виклик до слідчого підозрюваного

ОСОБА_7 було належним чином здійснено на 08, 09, 10 червня 2021 року проте жодного разу підозрюваний на виклик слідчого не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.

Слідчим зазначається, що досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від явки на виклик слідчого, перебуває на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим його оголошено в розшук, а також обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Стороною обвинувачення зазначається, що наявні підстави для звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування процедури спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000015.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його в розшук.

Частина 2 статті 297-1 КПК України передбачає, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, серед яких злочин, передбачений статтею 258-3 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015.

03 червня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, в порядку ст.278, Глави 6, Глави 11 КПК України.

Встановлюючи наявність обґрунтованості підозри, слідчий суддя виходить, в тому числі з практики Європейського суду (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») яка вказує на те, що розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підтверджується протоколом огляду від 13.03.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.02.2021 року, протоколом предявлення для впізнання за фотознімками від 25.09.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.09.2020року, протоколом предявлення для впізнання від 26.02.2021 року, протоколом огляду від 06.06.2021 року.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Згідно ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Глави 11 КПК України, виклик до слідчого підозрюваного ОСОБА_7 було належним чином здійснено на 08, 09, 10 червня 2021 року проте жодного разу підозрюваний на виклик слідчого не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що на даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії і зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовжує здійснювати протиправну діяльність.

10 червня 2021 року оголошено розшук підозрюваного, проведення якого доручено ВКР Управління СБ України в Івано-Франківській області.

14 червня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з наявних матеріалів справи встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 ухиляється від явки на виклик слідчого, перебуває на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим його оголошено в розшук, а також обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурором доведено та підтверджено наявними в матеріалах клопотання даними, що ОСОБА_7 переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності в м.Луганську, яка постановою Верховної ради України 17.03.2015 року №254-VIII визнана тимчасово окупованою територією, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 14.06.2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 36, 40, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення в рамках кримінального провадження № 0000015 від 14.06.2021 року спеціального досудового розслідування стосовно громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1