Справа № 754/5920/20
У Х В А Л А
Іменем України

09 лютого 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001510 від 29.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Владівка, Малинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого;

- за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0001510 від 29.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений раніше судимий, вчинив тяжкий злочин під час відбування іспитового строку, спробує незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити та обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен браги до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р.. рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

У рішенні Європейського суду по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачений може переховуватись від суду, про що свідчать такі обставини, як: тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, не має міцних соціальних зв`язків, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Разом з тим, обставини, які зазначені захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України продовжити на шістдесят днів до 09 квітня 2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення , а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1