Справа № 638/6622/20
Провадження № 1-кп/638/729/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зміну запобіжного заходу

23 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001065 від 14.03.2020, з обвинувальним актом у відношенні : ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 296 ч. 4 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

19.05.2020 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0001065 від 14.03.2020, з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 296 ч. 4 КК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підсудний ОСОБА_3 , посилаючись на приписи ст.ст. 201, 331 КПК України, заявили клопотання про зміну у відношенні підсудного запобіжного заходу на менш суворий, а саме на домашній арешт у певний період доби, так як на теперішній час відсутні будь які підстави для подальшого продовження тримання підсудного під вартою, оскільки стороною обвинувачення у відповідності до приписів ст. 338 КПК України, було змінено обсяг обвинувачення у сторону зменшення, а саме виключено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України. Крім того, підсудний ОСОБА_3 безумовно визнає свої вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України. ОСОБА_3 має постійне місце мешкання в м. Харкові, міцні соціальні та сімейні зв`язки, на момент взяття під варту працював, за місцем праці та мешкання характеризується з позитивної сторони, потерпілому відшкодована заподіяна протиправними діями шкода. На теперішній час у судовому засіданні допитані потерпілий та визначені свідки, досліджені всі надані сторонами судового провадження докази, тому будь які ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив вирішити зазначене клопотання сторони захисту на розсуд суду, з урахуванням всіх обставин вказаного кримінального провадження, даних які характеризують особу підсудного, приймаючи до уваги зменшення об`єму обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, просив продовжувати розгляд провадження за його відсутністю. Будучи раніше допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив щодо відсутності будь яких претензій до ОСОБА_3 , так як останнім йому була відшкодована заподіяна шкода в повному обсязі, просив визначити підсудному міру кримінального покарання не пов`язану з ізоляцією від суспільства.

Суд вислухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 18.05.2021 у відношенні підсудного ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16:00 години 16 липня 2021 року без можливості внесення застави.
Згідно до вимог ст. 331 ч.ч. 1, 3 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Приписами ст. 201 КПК України передбачено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу. Зазначене клопотання може бути подано стороною захисту не раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвати про застосування запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність обставин, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.

Суд вважає, що на теперішній час стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ст. 194 КПК України, для застосування запобіжного заходу у вигляді подальшого тримання під вартою підсудного ОСОБА_3 .

Будь яких доказів передбачених ст. 177 КПК України, які б свідчили, що ОСОБА_3 може вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України стороною обвинувачення суду не надано.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 19.12.2014 « Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків , що виправдовують обмеження свободи , в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 19.12.2014 « Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у разі подання прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою суд має враховувати, що відповідне клопотання подається прокурором окремо щодо кожного із кількох обвинувачених (на підставі ч.4 ст.184 КПК України). У такому клопотанні обов`язково повинно бути наведено обставини , які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приписами ЗУ « Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду , перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до Інформаційного Листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 « Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу , згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків , які дають достатню підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст..177ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розуміння ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ є частиною національного законодавства.

Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини/надалі ЄСПЛ/ « Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В п.85 Рішення ЄСПЛ « Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011) вказано, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ « Белеветський проти Росії» (№ 72967/01 від 01.03.2007) зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних підстав) для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

В Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№15217/07 від 12.03.2007) вказано, що національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ « Мамедова проти Росії» (№7064 від 01.06.2006) посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду , беручи до уваги лише тяжкість злочину.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ « Сергій Волосюк проти України» (від 12.03.2009) по закінченні певного часу тяжкість злочину не може достатньою причиною для виправдання тривалого ув`язнення і судові органи повинні надати більше підстав, які повинні бути чітко вказані й обґрунтовані в їх рішеннях.

В п.51 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991) зазначено, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ « Попков проти Росії» підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою, а влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що стороною обвинувачення 23.06.2021, у відповідності до приписів ст. 338 КПК України, було змінено обсяг обвинувачення ОСОБА_3 у сторону зменшення, а саме виключено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.
Крім того, у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 безумовно визнає свої вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, щиро розкаявся у вчиненому
Також судом враховується, що ОСОБА_3 має постійне місце мешкання в м. Харкові, міцні соціальні та сімейні зв`язки, на момент взяття під варту працював, за місцем праці та мешкання характеризується з позитивної сторони, потерпілому відшкодована заподіяна протиправними діями шкода, про що було зазначено у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 та який заперечував проти подальшої ізоляції ОСОБА_3 від суспільства. Крім того, на теперішній час у судовому засіданні допитані потерпілий та визначені сторонами судового провадження свідки, досліджені всі надані сторонами судового провадження докази, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України суттєво зменшились.
Враховуючи вищевказане суд, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_3 , оцінює тяжкість покарання, що загрожує останньому, стан його здоров`я, враховує відсутність тяжких наслідків вчиненого протиправного діяння, думку потерпілого, щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, наявність міцних соціальних та сімейних зв`язків, постійного місця мешкання, відсутність наміру переховуватись від суду та перешкоджати встановленню фактичних обставин, а тому вважає можливим змінити запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, відповідно до приписів та за умов передбачених ст. 181 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 183, 197, 201, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_3 «Про зміну у відношенні підсудного ОСОБА_3 запобіжного заходу на менш суворий», - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор » на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на строк до 16:00 години 23 серпня 2021 року, заборонивши ОСОБА_3 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.
Звільнити ОСОБА_3 з під - варти в залі суду.
Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- заборонити залишати з 21-00 години до 07-00 години місце фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- не відвідувати місця масового скупчення людей;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до суду із встановленою періодичністю;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по вказаному кримінальному провадженню.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підсудного, через Шевченківську окружну прокуратуру м. Харкова.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити підсудному ОСОБА_3 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1