В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження №0001075, внесеному до ЄРДР 06.11.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , уродженця м. Ташкент, республіки Узбекистан, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 28.08.1998 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 141, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 14.04.1999 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі;
- 29.06.2006 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 02.10.2010 року по відбуттю строку покарання;
- 09.11.2011 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 04.04.2012 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 13.08.2012 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,
- 07.07.2017 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень. Штраф сплачено 07.07.2017 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
05 листопада 2020 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля приміщення банку «ПриватБанк», що по вул. Поповича, 2/23 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, побачив з правого боку від центрального входу до вказаного банку велосипед марки «Ardis Либідь» жовтого кольору вартістю 2155 грн. 77 коп., належний ОСОБА_5 , та діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку даного велосипеду, взяв руками та покотив, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2155,77 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні надано угоду від 30.11.2020 року про примирення між укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 185 КК України у зазначеному кримінальному правопорушенні.
Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, узгоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального злочину, а саме те, що 05 листопада 2020 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи біля приміщення банку «ПриватБанк», що по вул. Поповича, 2/23 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, викрав велосипед марки «Ardis Либідь» жовтого кольору. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала угоду, просила її затвердити на викладених в ній умовах. Повідомила, що шкода відшкодована, цивільний позов не заявляла. Зазначила, що їй повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, має незадовільний стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшую покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання та звільнення від його відбування з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 листопада 2020 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 листопада 2020 року покарання 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 роки.
На підставі частин 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази у справі:
- велосипед марки «Ardis Либідь» жовтого кольору, який було передано на відповідальне зберігання потерпілій ому ОСОБА_5 залишити у останньої, як у власника майн

- DVD диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1