Справа № 755/9049/20
Провадження №1-кп/755/281/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва:
головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
цивільного позивача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002933 від 30.04.2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020 року приблизно о 12 год. 41 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Space Runer», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною перехрестя бульвару Перова та пр. Г.Ватутіна від вул. Кибальчича в напрямку мосту «Північний» в місті Києві, допустив порушення вимог п.п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме:
п. 10.1 ПДР України - Перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.6 ПДР України - повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виразилось в тому, що останній керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Mitsubishi Space Runer», н.з. НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною перехрестя бульвару Перова та пр. Г.Ватутіна, повертаючи ліворуч в напрямку мосту «Північний», зобов`язаний був надати дорогу автомобілю марки «Hyundai Accent», н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку та мав перевагу в русі. Однак, ОСОБА_5 цього не виконав та допустив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Accent», н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів, пасажирка з салону автомобіля «Hyundai Accent», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження та була в подальшому доставлена до медичного закладу.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/1346 від 25.05.2020 року у водія ОСОБА_5 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам пунктів 10.1 та 16.6 ПДР України.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042/1-602-2020 від 09.06.2020 року потерпіла ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у відкритій травмі правої кисті у вигляді багато уламкових переломів дистальних фаланг 2, 3 пальців, проксимальної фаланги 5 пальця, з наявністю рваних ран по долонній поверхні з переходом на бічну поверхню дистальних фаланг 2, 3 пальців, по тильній поверхні правої проксимальної фаланги 5 пальця.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пасажиру ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що вину не визнає, але не заперечує, що порушив ПДР. При цьому не згодний, що травми отримані потерпілою ОСОБА_10 внаслідок його дій. Не згодний з висновками експертиз. Пояснив, що перед зіткненням його автомобіль рухався зі швидкістю не більше 5 км/год. З місця, де знаходилося перед зіткненням його авто, не видно світлофора. Він не впевнився в дозволяючому сигналі світлофору, оскільки йому заважали два автомобілі, які зупинились попереду, однак впевнений, що було зелене світло. Зазначив, що першу медичну допомогу потерпілий ОСОБА_10 , самостійно не надав, однак викликав швидку медичну допомогу. Після ДТП пересвідчився, що всі пасажири живі та здорові. В авто ОСОБА_9 була дитина та дружина ОСОБА_9 , яка після аварії, разом з дитиною одразу зникла. Після ДТП помітив, як потерпіла ОСОБА_10 вийшла з авто, маючи на руці пакет, що наштовхнуло ОСОБА_5 на думку, що ОСОБА_10 могла отримати травму раніше, будь-де. З огляду на ці обставини він зробив висновок, що потерпіла їхала в лікарню, та ще до пригоди отримала тілесні ушкодження. Враховуючи швидкість автомобіля, з якою рухався ОСОБА_9 та те, що донька потерпілої ОСОБА_10 працює в лікарні, він має сумніви, що ушкодження отримані ОСОБА_10 завдані саме подушкою безпеки. Він під час строкової служби виконував обов`язки фельдшера хоча й не має медичної освіти, а тому зазначив, що травма потерпілої ОСОБА_10 є специфічною, з огляду на вище викладене.

Зазначив, що достеменно невідомо чи не перевищив швидкість ОСОБА_9 та чи всі необхідні дії для безпеки своїх пасажирів він виконав. Оскільки згідно ПДР водій є відповідальнім за безпеку своїх пасажирів коли перевозить їх непристебнутими ременем безпеки, а малолітніх дітей без дитячого крісла. Викладені в цивільних позовах доводи вважає необґрунтованими та не доведеними. Позивачами не надано розрахунку розміру шкоди, з яких міркувань вони виходили визначаючи його, не надано жодного доказу на підтвердження факту завдання моральної шкоди. Потерпіла ОСОБА_10 вже через декілька місяців після ДТП, повернулась до роботи прибиральницею, що потребує застосування всіх пальців обох рук та фізичних навантажень. Тому вважає, що вимога сторони обвинувачення такого безпідставно суворого покарання - є наслідком упередженості і не об`єктивності слідства. Доказів, які б безперечно довели, що саме тільки дії ОСОБА_11 призвели до наслідків, передбачених ч.1 ст. 286 КК України сторона обвинувачення, на його думку, надати не змогла.
Просив при визначенні покарання взяти до уваги те, що він має на утриманні 75-річну непрацездатну матір та неповнолітню дитину, є ліквідатором аварії на ЧАЭС та хронічні хвороби, повноцінно працювати не може. Просив суд, застосувати менш жорсткі санкції ніж того вимагає сторона обвинувачення та визнати його винним тільки у порушенні п.п.10.1 та 16.6 ПДР України та відмовити в задоволенні цивільних позовів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 , суду показала, що 29.04.2020 року, о 12-00 год. перебуваючи а автомобілі свого зятя ОСОБА_9 разом зі своєю донькою, сиділа на передньому пасажирському сидінні та була пристебнутою. Стверджує, що дитина, яка їхала в автомобілі, була в авто кріслі, яке знаходилось за водієм. Точної швидкості авто в якому вона їхала не знає, та зазначила, що автомобіль рухався на зелений сигнал світлофора. Їдучі по прямій, дві машини зупинились, а третя, за кермом якої був ОСОБА_11 , стала їхати на їх автомобіль. Побачивши наближення автомобіля, який рухається на них вона захищаючись підняла руку. Удар в автомобіль, в якому перебувала ОСОБА_10 , було завдано в передню частину. Подушка безпеки, яка спрацювала внаслідок удару, зламала їй руку. Рука перебувала в гіпсі протягом двох місяців, не може повноцінно функціонувати, з огляду на це, вона вимушена кожен день ходити на масаж та сплачувати за нього. Після ДТП, ОСОБА_10 перебувала два місяці на лікарняному, оскільки офіційно працює прибиральницею. Приблизно в липні 2020 року, вона повернулася до роботи з лікарняного. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_9 суду показав, що 29.04.2020 року о 12-00 год. він, разом з сім`єю їхав до родичів на дачу, в садове товариство «Аерофлот», в напрямку пр-ту Маяковського прямо на бульвар Перова. В автомобілі перебували його дружина, теща та син, який був в автокріслі, всі пасажири були пристебнуті ременями безпеки. Погода була, сонячною, сухою. Перед зіткненням рухався на зелений сигнал світлофору в середній полосі, інший автомобіль перегородив йому дорогу, виїхавши за іншим авто, тому ОСОБА_9 не бачив, чи здійснював автомобіль маневр, оскільки все сталося швидко, а удар прийшовся на передню праву частину автомобіля. Внаслідок аварії отримав травми, однак не одразу їх відчув, оскільки був в шоковому стані. Його теща отримала травми та була доставлена в лікарю машиною швидкої допомоги, оскільки у неї була пошкоджена рука та травмовані пальці. До аварії, а ні він, а ні його теща не мали травм, а швидкість руху його автомобіля не перевищувала 50 км/год. ОСОБА_9 має значний водійський стаж, але не мав можливості уникнути зіткнення. Кошти, надані ОСОБА_5 були передані лікарю на лікування потерпілої ОСОБА_10 . При подачі цивільного позову, суму шкоди розраховував відповідно до витрат, які понесла його сім`я на лікування, експертизи, транспортні витрати та те що теща ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_10 не могла працювати. Дружині ОСОБА_9 було морально важко, оскільки довго відчувала болі в ногах, руках. В автомобілі також перебувала їх малолітня дитина, яка теж отримала шок.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, сторона обвинувачення надала наступні докази, досліджені судом:

-повідомлення про початок досудового розслідування (том 1 а.с. 154);

-постанова про створення групи слідчих (том 1 а.с.155);

-доручення про проведення досудового розслідування від 30.04.2020 (том 1 а.с.156);

-рапорт інспектора роти №3 батальйону №4 полку №2 УПП в м. Києві ДПП про те, що о 12 год. 41 хв. від чергового було отримано повідомлення про те, що в м. Києві на перехресті бульвар Перова та пр. Ватутіна, сталася ДТП з потерпілими. (том 1 а.с.158);

-протокол огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 29.04.2020, план-схемою та фото таблицею до протоколу(том 1 а.с. 159-167);

-пояснення ОСОБА_9 від 29.04.2020 (том 1 а.с.168);

-пояснення ОСОБА_5 від 29.04.2020 (том 1 а.с.169);

-зберігальна розписка ОСОБА_5 , згідно якої він отримав автомобіль «Mitsubishi Space Runner» НОМЕР_1 (том 1 а.с.170);

-постанова Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про визнання і приєднання до справи речових доказів автомобіль «Mitsubishi Space Runner» д.н.з. НОМЕР_1 (том 1 а.с.171);

-зберігальна розписка ОСОБА_9 , згідно якої він отримав автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 (том 1 а.с.172);

-постанова Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про визнання і приєднання до справи речових доказів (том 1 а.с.173);

-запит слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 до УЗТ ГУНП у м. Києві від 30.04.2020 №2933/125/50-2020 про задання записів з камер відео нагляду міської системи відео спостереження Київської МДА, що встановлені на перехресті пр-ту Маяковського, бул. Перова, пр-ту Г.Ватутіна в м. Києві в період 29.04.2020 року з 12:30 по 12:50 год. ( том 1 а.с.174);

-копія відповіді на запит з ГУПН в м. Києві (том 1 а.с.175);

-DVD-R диск Verbatim (том 1 а.с.176);

-постанова Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про визнання і приєднання до справи речових доказів: диск «Verbatim» СD-R 700 mb 80 min (том 1 а.с.177);

-протокол огляду відеозапису від 14.05.2020 на оптичному диску CD-R Verbatim 700 MB 80 min, 52 X за допомогою ноутбука «DELL». При візуальному огляді зазначеного диска встановлено, що на його лицевому боці мається маркування CD-R Verbatim 700 MB 80 min, 52 X та напис ДТП. В ході огляду оптичного диска, що оглядається, останній поміщений до ноутбука DELL», пристосованого для перегляду даних пристроїв. В ході перегляду встановлено, що даний носій містить файли з назвою «10.9.20.154_перекр_94 Ватутіна_Перова_О_058ЕF388__1».При відкритті файлу «10.9.20.154_перекр_94_Ватутіна_Перова_О_058ЕF388__1», за допомогою програми для перегляду відеофайлів «VLC Media Player», встановлено, що на відеозаписі помітні наступні обставини: відео проходить в кольоровому зображенні, напрямок камери спрямований на проїзну частину Керченської площі, а саме на перехрестя пр. Маяковського, бул. Перова та пр. Г. Ватутіна. Відео проходить в світлий час доби, в лівому нижньому куті відео зображено дата та час, 29-04-2020 12:36:52. На початку відео зображено рух автомобілів як з проїзної частини пр. Г. Ватутіна та і з проїзної частини бул. Перова та АДРЕСА_2 . На 29-04-2020 12:37:30 хв. автомобілі, які рухалися з бул. Перова зупинилися посередині перехрестя, а автомобілі які рухаються з боку пр. Маяковського, здійснюють рух в напрямку АДРЕСА_3 . На 29-04-2020 12:37:39 хв. на відеозаписі з`являється автомобіль, який рухається з боку пр. Маяковського в напрямку АДРЕСА_3 . На 29- 04-2020 12:37:40 хв. вищевказаний чорний автомобіль виїжджає на перехрестя (пр. Маяковського та пр. Г. Ватутіна). Також на 29-04-2020 12:37:40 хв. автомобіль синього кольору, який знаходився посередині перехрестя, почав здійснювати лівий поворот, в той час як всі автомобілі посередині перехрестя стояли. На 29-04-2020 12:37:41 хв. на перехресті (пр. Маяковського та пр. Г. Ватутіна) стається зіткнення транспортних засобів, а саме передньою частиною автомобіля чорного кольору, який рухався з боку пр. Маяковського в напрямку бул. Перова та правою частиною автомобіля синього кольору, який рухався з боку бул. Перова та здійснював лівий поворот на перехресті в бік пр. Г. Ватутіна. Автомобіль синього кольору відкинуло трохи лівіше, автомобіль чорного кольору відкинуло після зіткнення трохи правіше. Після чого з вищевказаних автомобілів вийшли люди. Далі на відеозаписі здійснюється рух транспортних засобів по Керченській площі (перехрестя пр. Маяковського, бул. Перова та бул. Г. Ватутіна). На 29-04-2020 12.39.59 хв. відео завершилося. Н цьому перегляд відеозапису звершено. В подальшому поміщений до паперового конверту, який заклеєно та скріплено за допомогою аркушу паперу з відтиском печатки «Для довідок Дніпровське УП ГУНП у м. Києві» та підписано слідчим (том 1 а.с. 178-179);

-копія ухвали про тимчасовий доступ оригіналів документів, які перебувають у володінні КМЛШМД, а саме: до медичної картки стаціонарного хворого, рентген (СКТ, МРТ) знімків та іншої медичної документації ОСОБА_10 (том 1 а.с.185);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 26.05.2020 року, а саме медична картка стаціонарного хворого №204671 відносно ОСОБА_10 (том 1 а.с.183);

-висновок судово медичного експерта №042/1-602-2020, згідно якого дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 29.04.2020 о 12.20 год. у гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі тілесні ушкодження: відкрита травма правої кисті у вигляді багатоуламкових переломів дистальних фаланг 2, 3 пальців, проксимальної фаланги 5 пальця, з наявністю рваних ран по долонній поверхні з переходом на бічну поверхню дистальних фаланг 2, 3 пальців, по тильній поверхні проксимальної фаланги 5 пальця; синці на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині, на внутрішній поверхні її в середній третині. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмету(тів), могли утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові, тобто, 29.04.2020 при транспортній травмі. Вказана відкрита травма правої кисті за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п. п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил». (том 1 а.с.186-191);
-висновок експерта від 25.05.2020 №12-1/1346, згідно якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автомобіля «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 16.6 ПДР України.В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху України. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами пункту 12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пунктів: 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху України (том 1 а.с.200-204);
-постанова Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 18.06.2020 про залучення представника потерпілого (том 1 а.с. 208);
-заява ОСОБА_10 від 08.05.2020 про залучення до провадження як потерпілої (том 1 а.с.209);
-постанова Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 05.05.2020 про залучення потерпілого до кримінального провадження (том 1 а.с.211);

-копія виписки №204671 КНП «Київська міська клінічна лікарня №3» із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_10 перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.04.2020 по 06.05.2020 року з діагнозом: відкриті багатоуламкові переломи дистальних фаланг 2-го, 3-го пальців, проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті зі зміщенням уламків. IXC: А/с кардіосклероз. ГХ ІІ ст., 2 ст., ризик 4 СН ІІ-А. Проведено оперативне лікування : операція ПХО. Відкрита репозиція. МОС переломів дистальних фаланг 2-го, 3-го пальців, проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті. В після операційному періоді ускладнень не відмічалось. Проводилась антибіотикотерапія, симптоматична терапія. В задовільному стані пацієнт виписаний для подальшого амбулаторного лікування в умовах поліклініки за місцем проживання. (том 1 а.с.212);

-заява про залучення медичної документації для проведення судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадженні №0002933 (том 1 а.с.213) (том 1 а.с.213);

-розписка про отримання медичної документації, а саме: рентгенівського знімку 1 шт. на ім`я ОСОБА_10 (том 1 а.с.214);
-копія паспорту ОСОБА_5 (том 1 а.с.215-217);
-копія вимоги №549 від 05.05.2020 року відносно ОСОБА_5 (том 1 а.с.218);
-копія довідки №432226 від 16.06.2020 року КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» відносно ОСОБА_5 (том 1 а.с.219);
-відповідь на запит з Психоневрологічного диспансеру м. Києва від 16.06.2020 року відносно ОСОБА_5 (том 1 а.с.220);
-копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2020 року №003109, з якого вбачається, що ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння (том 1 а.с 221);
-копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 , копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 (том 1 а.с. 222);
-копія полісу №АО/5785079 ТДВ СК «Альфа-Гарант» транспортного засобу «Mitsubishi Space Runer» (том 1 а.с.223);

-копія висновку експертного дослідження №043-388-2020 згідно якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_9 виявлені ушкодження: синці - в підключичній ділянці зліва, в проекції правої пахвинної складки, на тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-ої п`ясної кістки; садно - на передній поверхні лівої гомілки у середній третині. Характер, морфологія; виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 29.04.2020, та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). (том 1 а.с.224-225);
-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002933 від 30.04.2020 (том 1 а.с.226);
-відповідь на запит з КП «Центра організації дорожнього руху» від 22.05.2020 №053/04-14/2329 про організацію світлофорного регулювання та схему розташування дорожніх знаків на перехресті пр-ту Ватутіна пр-т. Маяковського бул. Перова (Керченська площа) у м. Києві згідно паспортних даних світлофорного об`єкту та загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР станом на 29.04.2020 року. О 12 год. 37 хв. робота світлофорного об`єкту виконується за часовою програмою (ЧП) №5. Час дії ЧП №5:11:00:00-16:00:00. Інформації про пошкодження та збої в роботі світлофорної сигналізації у вказаній в запиті час не зареєстровано (том 1 а.с.227);
- схему розташування дорожніх знаків на перехресті пр-ту Ватутіна пр-т. Маяковського бул. Перова (Керченська площа) у м. Києві згідно паспортних даних станом на 29.04.2020 року (том 1 а.с.228);
-схема пофазного роз`їзду світлофорного об`єкту пр-ту Ватутіна пр-т. Маяковського бул. Перова (Керченська площа) у м. Києві згідно паспортних даних станом на 29.04.2020 року (том 1 а.с.229);
-часова діаграма ЧП №5 С/О пр-ту Ватутіна пр-т. Маяковського бул. Перова (Керченська площа) у м. Києві згідно паспортних даних станом на 29.04.2020 року (том 1 а.с.230);
-схема розташування дорожніх знаків по просп. В. Лобановського, 56/21-А в м. Києві, згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР станом на 08.05.2020 року (том 1 а.с.231);
Докази надані стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_5 :

-копія розписки від 05.05.2020 року про отримання ОСОБА_9 від ОСОБА_5 5 (п`ять) тисяч грн. на лікування ОСОБА_10 внаслідок ДТП 29.04.2020 року. (том 1 а.с.237, 250);

-копія посвідчення ліквідатора 3 (третьої) категорії наслідків аварії на ЧАЕС № НОМЕР_4 ОСОБА_5 (том 1 а.с.238);

-копія відповіді з ТОВ «Майстерня Краси», де зазначено, що «Майстерня Краси» під час карантину, відповідно до постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року №211, перебувала у відпустці без збереження заробітної плати з 17.03.2020 року по 10.05.2020 року (включно). (том 1 а.с.239);

-копія довідки від 25.08.2020 з ТОВ «Майстерня Краси», де зазначено, що ОСОБА_10 (паспорт НОМЕР_5 виданий Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві від 16.03.2020) дійсно працює в ТОВ «Майстерня Краси» на посаді прибиральниці з 01 травня 2011 року по дату надання відповіді. Заробітна плата ОСОБА_10 , згідно штатного розпису, становить 5000, 00 гривень (том 1 ас. 240);

-копія відповіді з ТОВ «Майстерня Краси», де зазначено, що ОСОБА_10 перебувала на лікарняному з 07.05.2020 року, згідно листка непрацездатності №398729 від 07.05.2020 року та отримала виплату з 11.05.2020 по 23.06.2020 року (за рахунок підприємства 692,90 грн., за рахунок ФСС України 5404,62 грн). Лікарняне було продовжено. Стала до роботи ОСОБА_10 з 14.08.2020 року. Дохід з 11.05.2020 року по 23.06.2020 року, лікарняний ОСОБА_10 6097,52 грн. отримано, з 24.06.2020 року по 13.08.2020 року, продовжений лікарняний ОСОБА_10 в розмірі 7067,58 грн. не отримано, подана заява розрахунок до ФССУ. (том 1 а.с.241);

-копія відповіді ТДВ СК «Альфа-Гарант» №12/3952 від 08.092020 року на адвокатський запит, повідомлено наступне: 13.05.2020 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшло Повідомлення про дорожньо транспортну пригоду від ОСОБА_9 . Власник автомобіля ОСОБА_9 станом на 08.09.2020 р. не надав до огляду автомобіль «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 , представнику ТДВ СК «Альфа-Гарант» для визначення розміру матеріального збитку. Отже розрахунок матеріального збитку не проводився. Будь-яких документів, щодо підтвердження матеріального збитку власником автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 , надано не було. Потерпіла ОСОБА_10 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» не зверталась. (том 1 а.с.242);

-копія розрахунку за оплату №0484 від 30.04.2020, де ФО-П ОСОБА_13 постачальник, ОСОБА_10 покупець, за інструмент для мікрохірургії в кількості 1 шт. на суму 1230 грн.; шовний матеріал (одноразовий) 3/0 в кількості 1 шт. на суму 420 грн.; шовний матеріал (одноразовий) 4/0 в кількості 3 шт. на суму 1350 грн.; шпиця Кіршнера в кількості 6 шт. на суму 900 грн., оренда засобів оптичного збільшення в кількості 2 шт. на суму 1100 грн., а всього на суму 5000 грн. (том 1 а.с. 250 а);

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.
Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. Даних обставин під час розгляду кримінального провадження та недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 85-89 КПК України судом не встановлено.
Досліджені докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених ЄСПЛ у п. 87 рішення у справі «Салов проти України», в яких наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення ЄСПЛ у справі «Руіз Матеос проти Іспанії»).
Доводи сторони захисту про визнання висновку СМЕ №042/1-602/2020 від 09.06.2020 недопустимими, з огляду на те, що в дослідній частині висновку експерта використані тільки за матеріалами кримінального провадження №0002933, по наданій медичній документації, огляд машини не проводився, суд вважає безпідставними. Суд вважає висновок таким, що відповідає п. 3.4 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи затвердженої наказом МОЗ від 17.01.1995 № 6, в дослідній частині якого зазначено докладний опис процесу дослідження, всі виявлені при цьому фактичні дані з вказівкою методів та методик, що застосовувались, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження, та вважає його належним та допустимим доказом в порядку ст. 94 КПК України.

Доводи сторони захисту про визнання висновку №12-1/1346 від 25.05.2020 недопустимими, з огляду на те що експертиза Київським НДЕКЦ, який є структурним підрозділом МВС України, як і Дніпровське управління поліції, що проводило досудове розслідування, суд вважає безпідставними з огляду на відсутність вагомих доказів, які б підтверджували упередженість експерта. З огляду на що, суд вважає його належним та допустимим доказом в порядку ст. 94 КПК України.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що встановлено висновком судово-медичної експертизи №042/1-602-2020.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 отримав легкі тілесні ушкодження, що встановлено висновком судово-медичної експертизи №042/1-602-2020.

Разом з тим, висновком експерта від 25.05.2020 №12-1/1346, підтверджується, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 16.6 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху України. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами пункту 12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_9 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Mitsubishi Space Runer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пунктів: 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху України.

Обвинувачений, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесне ушкодження, а ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, тобто знайшли своє підтвердження всі елементи складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУкраїни.

Таким чином, за встановлених обставин, оцінюючи зібрані та досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винними.

Підстав для ухвалення виправдувального вироку, судом не встановлено.

Визначаючи розмір покарання, суд дотримуючись принципу індивідуалізації покарання враховує особу обвинуваченого, характер, ступінь тяжкості та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, наслідки його вчинення для потерпілої сторони, відсутність пом`якшуючої та обтяжуючої сторони та відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, призначає міру покарання, яка буде необхідною для виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України - є злочином невеликої тяжкості, відомості про особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості, вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а саме, його вік, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має посвідчення ліквідатора ЧАЕС 3 категорії, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну матір 1946 року народження, надав для лікування потерпілої п`ять тисяч гривень, наявність вищевказаних обставин, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 286 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів у виді обмеження волі та застосування положень ст. 75 КК України з звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням, встановленням іспитового строку.
Також, суд враховує і вимоги, що викладені у п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Тому на виконання вказаних вимог закону, судом враховується факт грубого порушення ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху наслідком яких є заподіяння потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесного ушкодження, відсутність будь-яких мотивів для допущення таких неправомірних дій. Також, враховуючи, що саме через грубе порушення Правила дорожнього руху водієм ОСОБА_5 сталось, інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тому також слід застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов. ОСОБА_9 подав до суду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь моральної шкоди в розмірі 50 0000 грн., 2500 грн. за проведення експертного дослідження, 547,60 грн. вартість проведення судово медичних експертиз, 692 грн. вартість отримання відео запису місця події.
Ухвалою від 24.12.2020 року було прийнято до розгляду цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП та цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, строк для подання відзиву на позов (заперечень проти позову) 15 днів з дня вручення ухвали про прийняти до кримінального провадження цивільного позову. У вказаний строк відповідач має право надіслати: 1) суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам копію відзиву та доданих до нього документів. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Інші вимоги до відзиву встановлено ст. 178 ЦПК України. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Відзив на цивільний позов ОСОБА_9 у кримінальному провадженні про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП та відзив на цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_5 було подано 11.01.2021 року з дотриманням визначених строків.

Обвинувачений цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП не визнав, подав відзив на цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 просив суд відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що він не винуватий у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, а позивач зловживає своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок Відповідача. Вважає безпідставними розрахунки позивача, та зазначив, що підстав для компенсування потерпілим шкоди немає, з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесених витрат.
Обвинувачений цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди не визнав, подав відзив на цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 . Просив суд відмовити в задоволенні позову, з огляду на зловживання позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок Відповідача. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди необґрунтований, надуманий та безпідставний.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) вказав, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Крім цього, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, спричинена винними діями ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. суд прийшов до наступного.
Положення частини 1 статті 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до страхової компанії як юридичної особи, на яку статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено обов`язок відшкодування такої шкоди. Така правова позиція викладена у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к.
Суд зауважує, що потерпілим не підтверджено факт звернення до страхової компанії, не визначено розмір матеріальної шкоди та не підтверджено її розмір належними та достатніми доказами на підтвердження своїх доводів, при визначенні розміру відшкодування. Не розмежовано та не визначено сум моральної та матеріальної шкоди. Не вказано, які витрати особа зробила або мусить зробити для відновлення свого пошкодженого майна. Не вказано яке лікування проходив та якого лікування до теперішнього часу потребує ОСОБА_9 . Моральна шкода полягає в тому числі у фізичному болю та душевних стражданнях, які заподіяні фізичній особі у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини моральних страждань та інших обставин, що мають значення у справі. Разом з тим, прослідковується ідентичність обґрунтування вимог цивільного позову ОСОБА_9 з цивільним позовом потерпілою ОСОБА_10 .
На підставі вище викладеного у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. слід відмовити.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_5 витрат за проведення експертного дослідження, судом було встановлено, що внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль потерпілого «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_3 . Суду надано копію договору на проведення експертної оцінки «Юридичною експертною компанією Баранкова» згідно якого було укладено договір на проведення експертної оцінки щодо визначення матеріального збитку власнику автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вартість робіт становить 2500 грн. Однак, підтвердження оплати по вказаному договору на проведення експертної оцінки по вище зазначеному договору, суду не надано. Тому в цій частині позов слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення витрат за проведення експертного дослідження судом було встановлено, що судово-медичні експертизи проводились відносно ОСОБА_14 висновок експертного дослідження №043-388-2020 вартість якого складає 273,80 грн. та відносно ОСОБА_15 висновок експертного дослідження №043-389-2020, вартість якого складає 273,80 грн. Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є особа, яка пред`явила позов. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені КПК України для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову. З огляду на те, що ОСОБА_15 не набула статусу цивільного позивача, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_5 витрат за судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_15 , вартість якої складає 273,80 грн.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення витрат вартість отримання відео запису місця події, вартість якого складає 692 грн. з огляду на підтвердження вимог копією квитанції про оплату послуг від 01.06.2020 року, яка була додана до матеріалів цивільного позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Потерпіла ОСОБА_10 подада до суду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь моральної шкоди в розмірі 150 0000 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) вказав, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Крім цього, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
В результаті вчинення ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілій ОСОБА_10 було завдано фізичного болю та страждань. Тривале лікування супроводжувалося болями та значними фізичними незручностями для здійснення звичайних побутових витрат довелося залучати сторонню допомогу. Такі обставини свідчать про завдання потерпілій моральної шкоди в розумінні положень ст. 23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права ч. 2 ст. 1172 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню грішми за рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 .
Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_10 , яких вона зазнала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним стражданням буде сума, що складає 50 000 грн.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення судових експертиз.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 50, 65- 67, 75 КК України, ст.ст. 367, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 частину витрат за проведення судово-медичної експертизи в сумі 273 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 витрат вартість отримання відео запису місця події, вартість якого складає 692 грн.
В решті вимог за цивільним позовом відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 1797 (одна тисяча сімсот дев`яносто сім) грн. 95 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-медичної експертизи у сумі 2070 (дві тисячі сімдесят) грн. 70 коп.
Речові докази:
-транспортний засіб автомобіль «Mitsubishi Space Runner» д.н.з. НОМЕР_1 , який постановою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 30.04.2020 визнано речовим доказом та передано на зберігання ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 ;

-транспортний засіб автомобіль Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , який постановою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 30.04.2020про визнано речовим доказом та передано на зберігання ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_9 ;

-речовий доказ: диск «Verbatim» СD-R 700 mb 80 min, який постановою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 04.05.2020 приєднано до кримінального провадження №0002933 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Суддя: