ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5140/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/914/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2021,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №60001704 від 03.09.2020 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування до 04.06.2021 включно.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово; 4) утриматись від будь якого спілкування з потерпілими у кримінальному провадженні та свідками; 5) носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу залишено за органами Національної поліції, які обслуговують територію місця проживання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 26.04.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №60001704 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без визначення застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_9 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 60001704 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за підозрою ОСОБА_8 .

20.01.2021 ОСОБА_8 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.01.2021 відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.03.2021.

01.03.2021 року слідчим суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова було винесено ухвалу про виправлення описки в ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 від 21.01.2021, в якій вважати правильним «Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», на строк до 04.03.2021 року включно».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 відносно ОСОБА_8 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.04.2021.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.02.2021 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 04.06.2021 року, проте строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 закінчується раніше 30.04.2021.

З ухвали слідчого судді вбачається, що задовольняючи частково клопотання слідчого про продовження до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Проте, вказав на відсутність обґрунтованих підстав стверджувати про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Крім того, під час досудового розслідування стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 погіршився впродовж тримання його під вартою та є таким, що вимагає професійного лікарняного догляду

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 та постановити нову, якою задовольнити клопотання та продовжити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 04.06.2021, включно.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_8 та його захисника, які заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних причин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого вважав, що всі ризики, на які посилалася сторона обвинувачення, як на підставу продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доведені.

Проте, прокурором при апеляційному розгляді було доведено наявність продовження існування ризиків п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та те, що існують обставини, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Слідчим суддею належним чином не враховано п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, а саме клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися а також містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді необґрунтованим та передчасним, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України.

Так, в судових матеріалах маються дані про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Це обґрунтовується наявністю доведених ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, який є особливо тяжкий, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років.

Крім того, прокурором доведена наявність обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Також, судова колегія приймає до уваги, що ОСОБА_8 вже притягувався раніше до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 396 КК України, що свідчить про негативну попередню репутацію підозрюваного та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Належного обґрунтування на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою захистом не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Дана норма є імперативною.

Не дотримання вимог, ч. 3 ст. 295 КПК України, з боку слідчого чи прокурора не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді і не є підставою для не розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали.

З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування.

За наведених обставин клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинуватості ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту, на думку судової колегії в даний час є недостатнім.

Проте, судова колегія бере до уваги той факт, що на даний час ОСОБА_8 знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради де йому 27.05.2021 проведено діагностичну лапараскопію, а тому на даний час вирішення питання застосування до нього запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою слід узгодити з відповідним лікарем.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102 рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131 рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Водночас ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод не може тлумачитися як така, що покладає на державу обов`язок звільнити ув`язнених з-під варти за станом здоров`я.

Замість цього ЄСПЛ зазначає про «право всіх ув`язнених на умови утримання, які сумісні з людською гідністю, щоб характер і спосіб виконання призначеного виду покарання не піддавали ув`язнених таким стражданням і злидням, які перевищують ступінь страждань, неминучих під час позбавлення волі».

З урахуванням вищенаведеного, судова колегія звертає увагу слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо лише після отримання відомостей з КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради щодо можливості етапування та транспортування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» виходячи зі стану здоров`я.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в силу вимог ч.3 ст.407 КПК України необхідно винести про це нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання в межах строку досудового розслідування до 04.06.2021 включно, з покладенням на нього обов`язків скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 04.06.2021 включно задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.06.2021 включно, без визначення розміру застави.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після отримання відомостей з КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради щодо можливості етапування та транспортування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» виходячи зі стану здоров`я.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді