Справа № 451/1687/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/33/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені № 0000065 від 01.10.2020 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Золочівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та виправдано його у зв`язку з недоведеністю, що кримінальний проступок вчинений ним.
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 980,70 грн. віднесено на рахунок держави.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за наступних обставин: 29.07.2020 року він, незаконно, без мети збуту, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , речовину рослинного походження зеленого кольору, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 10,26 грам, яка містить тетрагідроканабіол і є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, яку було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведеного обшуку.
На вирок суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати даний вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
В обґрунтування покликається на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасування через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що враховуючи конкретні обставини кримінального проступку, позицію обвинуваченого, відсутність клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні розгляд кримінального провадження необхідно було здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження, що передбачено положеннями ст. 314 та ч.3 ст. 381 КПК України та призначити підготовче судове засідання. Підкреслює, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам обвинуваченого, який не зміг пояснити яким саме чином наркотична речовина опинилась всередині системного блоку та повідомив, що можливо він туди її заховав багато років тому. Також, на думку апелянта судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги досліджений відеозапис до протоколу слідчого експерименту від 22 жовтня 2020 року, в якому останній вказав, що забув де заховав речовину.

Заслухавши доповідача, думку прокурорів на підтримання поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодекс, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вимогами пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, крім того, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Таким чином, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Проте в ході судового розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався з огляду на таке.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про виправдання ОСОБА_6 , мотивував його тим, що допитаний в ході судового розгляду обвинувачений повідомив, що він не пригадує хто сховав наркотичну речовину у системному блоці комп`ютера, можливо це він, а можливо інша особа, а відтак стороною обвинувачення не доведено вини останнього поза розумним сумнівом.

Допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_6 повідомив, що 29 липня 2020 року у його будинку та на прилеглій земельній ділянці відбувся обшук. Так на земельній ділянці виявлено один кущ рослини, як виявилось згодом, канабісу. Крім цього, всередині системного блоку персонального комп`ютера виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, як виявилось згодом це був канабіс. Обвинувачений не зміг пояснити яким саме чином наркотична речовина опинилась всередині системного блоку та повідомив, що можливо він туди її заховав багато років тому. Крім того, обвинувачений ствердно виключив можливість того, що наркотичні речовини можливо були підкинуті працівниками правоохоронних органів під час обшуку або особами з якими він проживає. Проте, суд першої інстанції таким показам обвинуваченого не надав жодної оцінки.

Також, судом першої інстанції відкинуто як доказ протокол слідчого експерименту від 22 жовтня 2020 року проведений із підозрюваним ОСОБА_6 з тої підстави, що з відеозапису вбачається, що обвинувачений не стверджував, що саме він заховав цю речовину. ОСОБА_6 вказував, що він не пам`ятає чи саме він заховав цю речовину. Зазначає, що можливо це він і можливо це було давно. На відеозаписі ОСОБА_6 не демонструє, яким саме чином він приховував наркотичну речовину у системному блоці. суд першої інстанції таким показам обвинуваченого не надав жодної оцінки. Однак, суд першої інстанції не обґрунтував належним чином прийняте ним рішення.

На думку колегії суддів вищенаведене призвело до неповноти судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 381 КПК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Згідно з ч.3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з врахуванням положень цього параграфа.

Приводом для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні згідно з частинами 1 і 3 ст. 302 КПК України є наявність надісланого прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та додані до нього відповідно до пунктів 1 і 2 ч.3 ст. 302 КПК України письмова заява від підозрюваного (складена у присутності захисника) та письмова заява від потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Так, 23 жовтня 2020 року прокурором у провадженні в порядку ст.ст. 291, 293, 301 КПК України до суду скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000065 без клопотання про його розгляд у спрощеному порядку.

З матеріалів справи, зокрема із вироку Золочівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року вбачається, що суд першої інстанції покликається на ст. 382 КПК України, однак розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку провів не у спрощеному провадженні.

За наведених обставин, зазначенні порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
За змістом п.3 ч.1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального закону є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Враховуючи допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок, що унеможливлює, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції, а тому колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_8 та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4