ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/977/20 Справа № 188/1115/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000420 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-04.07.2008 року Петропавлівським районним судом за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік 1 місяць за вироком суду Петропавлівського району від 19.04.2005 року, та до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі ;
-20.07.2011 року Петропавлівським районним судом за ст.ст. 122 ч. 1, 186 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 09.02.2015 року умовно достроково з не відбутим строком 1 рік 2 місяці 21 день;
-08.02.2017 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 75,76 КК України - 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красноармійськ, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.01.2017 року Красноармійським міжрайонним судом Донецької області за ст. 289 ч. 1, 185 ч. 1, ч. 2, 357 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 75,76 КК України - 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
в режимі відеоконференції
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_6 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2017 року, та призначено остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_7 , за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Красноармійського міжрайонного суду Донецької області від 19.01.2017 року, та призначено остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.

Цим вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
ОСОБА_6 , у період часу з 18.00 годин по 20.00 годину 17.06.2017 року, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 перебував в будинку громадянина ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , де разом розпивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились разом вчинити злочин, а саме умисно протиправно заподіяти смерть іншій людині, тобто ОСОБА_12 .
Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , наніс йому два удари в область обличчя. Побачивши це, ОСОБА_7 , діючи за попередньою злочинною змовою групою осіб з ОСОБА_6 про умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , з особливою жорстокістю, у період часу з 18.00 годин по 20.00 годину 17.06.2017 року (точний час в ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в прихожій кімнаті будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , із значною силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, при цьому усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань, умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 , у той час коли останній сидів на дивані у прихожій кімнаті власного будинку, за допомогою порожніх скляних пляшок з під горілки, які ОСОБА_7 знайшов в будинку потерпілого ОСОБА_12 , завдав останньому не менше 2 ударів в область голови. У цей час ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи, що від такої кількості ударів, нанесених зі значною силою у життєво важливі органи може настати смерть потерпілого, умисно, з особливою жорстокістю, із силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень наніс потерпілому ОСОБА_12 не менше двох ударів рукою в область голови та не менше чотирьох ударів в область тулубу. Після цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 з метою завершити свої злочинні наміри, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , знайшов в будинку на підлозі фрагмент цегли та за допомогою неї з силою, достатньою для нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що завдає ОСОБА_12 особливих фізичних страждань, умисно наніс один удар у життєво-важливий орган в область голови.
Під час нанесення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ударів потерпілий ОСОБА_12 , відчуваючи біль, почав прикривали свою голову руками та кричати. Незважаючи на це, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань, маючи перевагу в силі, діючи з особливою жорстокістю, умисно із силою потягнув ОСОБА_12 за одяг і останній упав із дивану на підлогу. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , побачивши, що ОСОБА_12 все ще подає ознаки життя, усвідомлюючи, що завдають потерпілому особливих фізичних страждань та суспільно - небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_12 , за допомогою каменю, знайденого ОСОБА_7 на території подвір`я, яке належить ОСОБА_12 , умисно із силою достатньою для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що завдає ОСОБА_12 особливих фізичних страждань, не менше чотирьох разів умисно із висоти власного зросту кинув камінь на тіло ОСОБА_12 , потрапляючи каменем в область голови, тулуба, шиї, верхніх та нижніх кінцівок потерпілого. Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно із силою достатньою для нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що завдає ОСОБА_12 особливих фізичних страждань, не менше одного разу умисно із висоти власного зросту кинув камінь на тіло ОСОБА_12 , потрапляючи в область шиї та грудної клітки потерпілого.
Після цього, ОСОБА_6 з метою завершити свої злочинні наміри, направлені на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань, умисно, із силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень, наступив ОСОБА_12 коліном на шию, надавлюючи вагою власного тіла.
Своїми умисними злочинними діями, направленими на вбивство, вчинене з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження в вигляді:
- тупої травми шиї: розгинальні незавершені переломи лівого рогу під`язикової кістки та щитоподібного хряща по місту зрощення пластин з вогнищевими крововиливами по лініям переломів, вогнищеві крововиливи в товщі щитоподібної залози, гематоми на шкіряних покровах передньо - лівої поверхонь шиї, на тілі якої садна на передній поверхні шиї на рівні щитоподібного хряща;
- відкритої черепно - мозкової травми: забійні рани на шкіряних покровах: № 1 лівої щоки, № 2 правої надбрівної дуги, № 3 - № 5 лівої половини лобної ділянки, № 6 - № 7лівої скроневої ділянки, № 8 лівої скронево - тім`яної ділянки, № 9 тім`яної ділянки по центру, № 10 - № 11 тім`яно - скроневої ділянки праворуч, № 12 потилично - тім`яної ділянки праворуч, №13 потиличної ділянки праворуч, № 14 - № 15 потиличної ділянки по центру, № 16 потиличної ділянки ліворуч, садна на шкіряних покровах правої половини лобної ділянки, верхнього віка лівого ока, носа, правої щоки, лівої щоки з розповсюдженням на ліву виличну ділянку, мочки лівої вушної раковини, підборіддя, потилично - тім`яної ділянки, гематоми на шкіряних покровах обох вік обох очей, забійної рана на червоній каймі нижньої губи праворуч з переходом на слизову оболонку, крововилива в товщі слизової оболонки верхньої губи праворуч, зливний крововилив в товщі всіх м`яких тканин лобної, тім`яних, скроневих, потиличної ділянок голови, переломи лівої половини лобної кістки, лівої скроневої кісти з переходом на ліву тім`яну кістку, лівої половин передньої черепної ямки, потиличної кістки, розповсюдженого субарахноідального крововилива, зливний крововилив в м`яких тканинах обох вік обох очей, обох виличних ділянок, обох щік, носа, верхньої та нижньої щелепи, перелому правої виличної кістки та виличної дуги по швам з переломом нижньоорбітальної стінки правої гайморової пазухи з зміщенням спереду - назад та зануренням у вищезгадану пазуху, правосторонній гемо синус, уламкового перелому кісток та хрящів носа, переломів нижньої щелепи праворуч на рівні кута та між 1 зубами по центру;
- тупої травми грудної клітки: непрямі переломи ребер правої половини грудної клітки 2 - 8 по середньо - пахвинній лінії, лівої половини грудної клітки 2 - 6 по середньо - пахвинній лінії з дрібно вогнищевими схожого характеру крововиливами в оточуючих м`язах, гематоми на шкіряних покровах обох грудино - ключичних зчленувань, садна на шкіряних покровах правої половини верхньої третини грудини, середньої третини грудини, 3-го міжреберного проміжку по біля грудної лінії лівої половини грудної клітки, на рівні 7-го ребра по середньо - ключичній лінії правої половини грудної клітки, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах на рівні 1 - 4 грудних хребців;
- гематоми на шкіряних покровах зовнішньої поверхні правого променево - зап`ясного суглобу з переходом на 2-3 п`ясні проміжки тильної поверхні правої кисті, по тильній поверхні 2-3 п`ясних проміжків лівої кисті, на тлі якого садно, по тильній поверхні всіх фаланг 2-го пальця лівої кисті, садна на шкіряних покровах передній поверхні правого тазокульшового суглобу, нижньої третини внутрішньої поверхні лівого стегна, нижньої третини передньої - внутрішньої поверхонь правого стегна, крижного відділу хребта, вогнищевий крововилив в товщі м`яких тканин поперекової ділянки по центру.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись у власному будинку за адресою: АДРЕСА_3 , помер.
Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що завдають потерпілому особливих страждань та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_12 , бажаючи їх настання, умисно протиправно заподіяли смерть ОСОБА_12 .

В апеляції:
- обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок незаконним та несправедливим, вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на неповному судового розгляду, посилаючись на не допит свідка ОСОБА_13
- прокурор в апеляції просив вирок суду змінити та виключити з мотивувальної частини обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, з особливою жорстокістю. В іншій частині вирок просив залишити без змін.
В обґрунтування зазначив, що злочин, за який засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кваліфіковано за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб. Такі обставини, як вчинення злочину з особливою жорстокістю та за попередньою змовою групою осіб, є кваліфікуючими ознаками і не можуть бути враховані при призначенні покарання як обставини, які обтяжують покарання.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляцію обвинуваченого та не заперечували проти апеляції прокурора. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 доповнень до своєї апеляції не надав, однак уточнив свої вимоги та просив пом`якшити йому покарання, інших доводів і вимог не висунув. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечували проти апеляції прокурора щодо апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 висловились на розсуд суду. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора. Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляції щодо незаконності вироку, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду є безпідставними і необґрунтованими.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції дотриманні в повному обсязі.

Так, досліджені судом першої інстанції та покладені в основу вироку докази беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Покази потерпілої, іншого обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які приймали участь під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_6 , пояснення інших свідків, протоколи проведення слідчих експериментів та висновки експертиз узгоджуються між собою, є переконливими, чіткими та такими, що вказують на обставини та спосіб вчиненого ОСОБА_6 злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, нанесених потерпілому.

Щодо доводів обвинуваченого з приводу того, що судом не допитано всіх свідків по справі, що потягнуло за собою неповноту судового розгляду, колегія суддів, вважає їх неспроможними і безпідставними.
Обвинувачений ОСОБА_6 у суді першої інстанції не повідомив суду яке доказове значення мають показання свідка ОСОБА_13 , тобто, які обставини цей свідок може підтвердити та/або спростувати. Не обґрунтовувалась така необхідність обвинуваченим та стороною захисту і в апеляційній інстанції.
Колегія суддів також зважає, що обвинувачений ОСОБА_6 як в своїй апеляційній скарзі так і безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду не зазначає про наявність інших певних фактичних обставин інкримінованого йому злочину, з якими він не погоджується та на підставі яких оскаржуваний вирок може бути змінений чи скасований.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені ним злочину, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, його правова кваліфікація, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 та на кваліфікацію його дій, колегією суддів під час перевірки вироку не виявлено.

Разом з тим, що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для зміни вироку суду шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на вчинення обвинуваченим злочину групою осіб за попередньою змовою, з особливою жорстокістю, як на обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то ці доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Умисні дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України , як умисне вбивство вчинене з особливою жорстокістю за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Тобто закон забороняє суду враховувати такі обставини двічі і при кваліфікації злочину, і при призначенні покарання, бо це призводить до порушення принципу неприпустимості подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення.
Таким чином, суд першої інстанції у вироку помилково визнав згідно ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених - вчинення злочину групою осіб, з особливою жорстокістю, що підлягає виключенню із вироку, оскільки вказані обставини є кваліфікуючими ознаками інкримінованого злочину обвинуваченим, передбачений п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і відповідно до вказаної вище норми закону, повторне врахування вчинення злочину з особливою жорстокістю групою осіб, як обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 законом не допускається.
Отже, вимоги прокурора в цій частині підлягають задоволенню, необхідно вирок змінити та з мотивувальної частини вироку виключити зазначені вище обставини, як такі що обтяжують покарання обвинувачених.
Крім того, за вимогами апеляції прокурора, окрім виключення вказаних вище обставин прокурор просить виключити також обставину як обтяжуючу за попередньою змовою, однак у вироку таку обставину як обтяжуючу покарання обвинувачених, суд першої інстанції не визначав, а тому вимоги апеляції прокурора в цій частині задоволенню не підлягають.

Перевіряючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його вимог про призначення йому покарання більш м`якого, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Матеріалами справи підтверджено, що призначений судом згідно вироку вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.
При обранні такої міри і розміру покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, незворотність його наслідків- смерть людини, обставини вчинення особливо тяжкого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем навчання незадовільно, вину не визнав. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. До обставин, що обтяжують покарання судом віднесено вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 є законним та справедливим і таким, що в повній мірі є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень статті 69 КК України чи пом`якшення йому покарання, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про порушення його права на захист через те, що його було позбавлено права ознайомитися з матеріалами провадження, колегія суддів, зважає на затвердження судом першої інстанції відповідно до ухвали суду від 27 січня 2020 року графіку ознайомлення обвинуваченим ОСОБА_6 з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з зловживанням ним своїми правами і зволіканням часу ознайомлення. За ухвалою суду першої інстанції від 31 січня 2020 року було закінчено ознайомлення обвинуваченого ОСОБА_6 з матеріалами цього кримінального провадження, що свідчить про відсутність обмеження права обвинуваченого на ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження, а тому, колегія суддів не вбачає порушення права обвинуваченого на захист з цих обставин.
З огляду на вище наведене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок суду змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на обставину, яка обтяжує покарання обвинувачених вчинення злочину групою осіб, з особливою жорстокістю, в решті вирок залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України змінити, та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання обвинувачених вчинення злочину групою осіб, з особливою жорстокістю.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4