УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 Справа №607/849/21 Провадження №1-кс/607/470/2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18.01.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
В обґрунтування скарги вказав, що цією постановою слідчого закрито кримінальне провадження за фактом невиконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2016 ОСОБА_6 . На думку скаржника, викладені слідчим в оскаржуваній постанові висновки про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, є помилковими, а проведене досудове розслідування у даному кримінальному провадженні неповним. Вважає, що слідчим достовірно не з`ясовані всі обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, що полягає у невиконанні ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2016, якою було затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . На думку скаржника, вказані обставини та зміст оскаржуваної постанови слідчого, свідчать про формальний підхід до розслідування кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Одночасно скаржник ставить питання про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, з врахуванням дати її отримання - 15.01.2021.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали з підстав, наведених у ній та просили її задовольнити.
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.
Заслухавши доводи потерпілої ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0001683 від 21.07.2020, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001683 від 21.07.2020, у зв`язку із надходженням 20.07.2020 до Тернопільського відділу поліції ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.07.2020, якою зобов`язано уповноважену службову особу слідчого відділу Тернопільського ВП ГУ НП у Тернопільській області внести в ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 від 05.03.2020 про невиконання ОСОБА_6 ухвали Тернопільського міськрайоного суду від 03.11.2016.
Постановою старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25.12.2020, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001683 від 21.07.2020, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Як видно, закриваючи кримінальне провадження № 0001683 від 21.07.2020, в мотивувальній частині постанови від 25.12.2020 слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування було допитано ОСОБА_4 , старшого державного виконавця ОСОБА_7 , встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду затверджено мирову угоду про передачу 1/2 частини квартири ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Зі змісту оскаржуваної постанови також вбачається, що слідчим також було встановлено, що ОСОБА_4 зверталася з виконавчим документом до ТМВ ДВС ПЗ МЮ (м. Івано Франківськ), проте 22.07.2019 в порядку п.7 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» їй було повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що даний документ не передбачає примусового виконання. У зв`язку з наведеним та посилаючись на те, що у провадженні виконано всі можливі слідчі дії, слідчий прийшов до висновку про наявність передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження.
Проте, такі висновки викладені слідчим СВ тернопільськ5ого ВП ГУНП ОСОБА_9 у постанові від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020, слідчий суддя вважає передчасними, з таких підстав.
Відповідно до положень ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
При вирішенні зазначеної скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Також слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).
При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).
Крім того, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020 встановлено, що слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 при закритті вказаного кримінального провадження вказаних вище вимог у повному обсязі дотримано не було.
Із досліджених судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в рамках наданих йому повноважень не було проведено комплексу необхідних слідчих дій для належного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема, при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020 слідчим не встановлено місце знаходження ОСОБА_6 ; не забезпечено його явку у Тернопільський ВП ГУНП; не проведено допиту ОСОБА_6 ; не надано оцінки зібраним доказам у їх сукупності; всупереч наведеним у постанові даним, не долучено ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2016 про затвердження мирової угоди; не зазначено у постанові, чому слідчий прийняв до уваги одні докази по справі, і критично поставився до інших доказів, що унеможливило встановлення істини у кримінальному провадженні і дає підстави для висновку неповноту і необ`єктивність досудового розслідування.
Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що така взагалі не містить відомостей про результати проведення будь-яких слідчих дій, спрямованих на дійсне встановлення обставин кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 , та які згідно зі ст.ст.91, 92 КПК України, підлягають обов`язковому проведенню.
Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для повного і всебічного дослідження усіх без виключення обставин справи щодо дій або бездіяльності ОСОБА_6 стосовно виконання ухвали Тернопільського міськрайоенного суду Тернопільської області від 03.11.2016. Зокрема, слідчий обмежився констатацією факту про те, що ОСОБА_4 було повернуто виконавчий лист без виконання, оскільки такий не передбачає примусового виконання. Поряд з цим при розслідуванні даного провадження, слідчим не здійснено аналіз відповідних положень Закону України «Про виконавче провадження».
У зв`язку з цим, існують обставини, що вказують на поверховість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, як наслідок, рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.
Зазначене, стало наслідком передчасного і помилкового висновку слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження з підстав вказаних у постанові. Вказані обставини прямо свідчать про неправомірність постанови слідчого, що оскаржується.
Частина перша статті 223 КПК України визначає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Отже, слідчим не в повній мірі проведено слідчі та/або інші дії з проведення належного розслідування кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020.
Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Під час досудового розслідування необхідно усунути вищевказані недоліки, вирішити питання щодо наявності або відсутності факту ухилення ОСОБА_6 від виконання ухвали суду із подальшим встановленням наявності чи відсутності у його діях складу кримінального правопорушення та після належної правової оцінки фактичних обставин справи, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_3 , подана а інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин, що становить безумовне порушення такої засади кримінального провадження, як законність.
При цьому слідчий суддя вважає, що на теперішній час не вичерпано процесуальної можливості встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні шляхом проведення всіх необхідних процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001683. В ході проведення досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу злочину, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Вирішуючи клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого, слідчий суддя враховує, що за змістом ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Зі змісту скарги та пояснень представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 вбачається, що оскаржувану постанову слідчого він отримав 15.01.2021, при цьому будь-яких доказів вручення скаржнику копії постанови в інший термін слідчому судді не надано.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови слідчого скаржником не пропущено.
Керуючись ст. ст. 110, 284, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0001683 від 21.07.2020 повернути СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1