Справа № 761/5981/21
Провадження № 1-кс/761/4287/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_1 ,
адвоката ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України, про визнання протиправною бездільності слідчого, прокурора у кримінальному провадження №0000854, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 361 КК України та зобов`язання повернути тимчасово вилучене під час обшуку майно,-
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва 12.02.2021 (вх.№15.02.2021 №14310) звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , зі скаргою на протиправну бездіяльності слідчого, прокурора у кримінальному провадження №0000854 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку майна.
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 10.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/20906/20 від 29.10.2020, проведено обшук у житловому приміщенні за адресою:
АДРЕСА_1 , за результатами якого, серед іншого, вилучено три жорстких диски та два USB флеш-накопичувачі.
Також вказує на те, що вилучене в ході обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке не було повернуто власнику у встановлений КПК України строк.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.02.2021 скарга розподілена на слідчого суддю ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник власника майна підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.
Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, матеріали кримінального провадження на вимогу суду не надали.
Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, заслухавши пояснення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
10.11.2020 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/20906/20 від 29.10.2020, проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .
Під час проведеного обшуку, серед іншого, вилучено жорсткий диск Prestigio в захисному футлярі, USB- флеш накопичувач Flash, USB- флеш накопичувач SP, жорсткий диск з серійним номером WMAZA3290616, жорсткий диск SAMSUNG SP2514 з серійним номером S08BJ10L604520.

Вважаючи, що вилучені під час обшуку жорсткі диски та USB флеш-накопичувачі, є тимчасово вилученим майном, у розумінні глави 16 КПК України, та неповернуті станом на дату звернення зі скаргою до суду на вимогу представника власника майна, останній звернувся до суду з даною скаргою.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.
Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Викладена засада закріплена у статті 41 Конституції України та зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Отже, наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
Навіть тимчасове вилучення об`єктів власності має розглядатися як позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.
Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправним.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Із вказаною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
У контексті скарги, що розглядається слідчим суддею, надається оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей та предметів.
Главою 2 КПК встановлені засади кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК) відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та недоторканність права власності (ст. 16), яка передбачає обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
Сукупність наведених принципів кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.
Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.
Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, збалансованості їх прав та обов`язків, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене 10.11.2020 в ході обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , майно, а саме: жорсткий диск Prestigio в захисному футлярі, USB-флеш накопичувач Flash, USB- флеш накопичувач SP, жорсткий диск з серійним номером WMAZA3290616, жорсткий диск SAMSUNG SP2514 з серійним номером S08BJ10L604520 не має відношення до обставин, які з`ясовуються в кримінальному провадженні №0000854.

Так, ч. 7 ст. 236 КПК визначено, що тимчасово вилученим майном є речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та які не відносяться до предметів, що вилучені законом з обігу.
У силу ч. 1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у випадку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК, якою на слідчого покладений обов`язок упродовж
48 годин з моменту тимчасового вилучення звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на відповідне майно.
Таким чином, утримання органом досудового розслідування вилучених у ОСОБА_4 жорстких дисків та USB-флеш накопичувач, є правомірним, якщо слідчий доведе, що вони містять інформацію, яка може бути використана під час досудового розслідування кримінального провадження та на них накладений слідчим суддею арешт з метою збереження як речового доказу.
Разом з цим, у суду відсутні докази того, що вилучене майно, зберегло на собі сліди вчинення злочину, або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та охоплюється ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку та не містить родові ознаки визначені у ній з огляду на наступне.
Так, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000854 досліджуються обставини несанкціонованого втручання 13.09.2020 в роботу електронно-обчислювальної машини в мережі Інтернет, шляхом здійснення блокування роботи державного Інтернет-ресурсу.

За версією органу досудового розслідування, щодо блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації на Інтернет-ресурсі «http://id.kyivcity.gov.ua/» призвели дії службових осіб

ТОВ «ЕФ ДІ АЙ Кампані», керівником якого був ОСОБА_6 .

Однак, останній починаючи з 04.09.2020 не являється службовою особою

ТОВ «ЕФ ДІ АЙ Кампані», у зв`язку зі звільнення на підставі наказу №10-к та власної заяви від 16.08.2020, тобто за місяць до вчинення невстановленими особами несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальної машини ОСОБА_4 не мав жодного відношення до роботи товариства.

Крім того, інформація, яка міститься на трьох жорстких дисках та двох USB флеш-накопичувачах, вилучених у ОСОБА_4 не має жодного відношення до обставин, які досліджуються у ході досудового розслідування, так як містить його особисті дані.
Слідчому судді органом досудового розслідуванняне надано доказів щодо огляду та/або призначення судової експертизи з метою отримання доступу до інформації, що міститься на них, хоча відповідний доступ надавався власником в ході проведення обшуку, на підтвердження можливості використання вилученого майна як доказів кримінально-протиправної діяльності.
Слідчий, прокурор будь-яких доказів на спростування позиції власника майна щодо незаконного тривалого утримання речей, які не мають відношення до кримінального провадження, не навів, доказів зворотнього не надав.
Як вбачається з матеріалів скарги, під контроль слідчого майно заявника перейшло у результаті проведеного 10.11.2020 обшуку. Арешт на вказане майно не накладений, слідчим, прокурором зворотнього не доведено, не надано слідчому судді відповідної ухвали.
У той же час, як вбачається зі скарги, станом на день її розгляду, органом досудового розслідування вилучене майно власнику не повернуто.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується матеріалами скарги, що свідчить про безпідставне неповернення слідчим майна, що вилучено під час проведення обшуку, враховуючи при цьому імперативні приписи п. 2 ч. 1 статті 169 КПК України.
З огляду на викладене вимоги скарги знайшли своє підтвердження у ході розгляду та відповідно підлягають задоволенню.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України, про визнання протиправною бездіяльності слідчого, прокурора у кримінальному провадження №0000854, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 361 КК України та зобов`язання повернути тимчасово вилучене під час обшуку майно задовольнити.
Зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000854, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 361 КК України, повернути ОСОБА_4 або його представнику майно, вилучене в ході проведення 10.11.2020 обшуку у житловому приміщені квартирі
АДРЕСА_2 , а саме:
-жорсткий диск Prestigio в захисному футлярі;
-USB- флеш накопичувач Flash;
-USB- флеш накопичувач SP;
-жорсткий диск з серійним номером WMAZA3290616;

-жорсткий диск SAMSUNG SP2514 з серійним номером S08BJ10L604520.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5