печерський районний суд міста києва
Справа № 757/116/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0000022,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0000022, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/6049/17-к від 02.02.2017, а саме: на земельні ділянки з кадастровим номером :04:007:0068, :04:007:0069, :04:007:0070, що належали на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що вказаний арешт порушує право ОСОБА_3 на спадкування майна, яке належало її батьку. ОСОБА_3 не має жодного відношення до кримінального провадження, що здійснюється за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Києво-Святошинської районної адміністрації. Вказаний захід забезпечення кримінального провадження накладено більше ніж 2,5 роки назад, а в загальному досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється понад 5 років. Відтак, ураховуючи зазначені обставини, ОСОБА_3 вважає, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.02.2017 року, втратив свою актуальність, а отже підлягає скасуванню.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а доводи, зазначені у клопотанні підтримує в повному обсязі, клопотання підтримує в повному обсязі. Крім того, долучив до матеріалів клопотання додаткові докази в підтвердження своїх вимог.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходили. Тому, слідчий суддя розглянув вказане клопотання за такої явки сторін.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 26.06.2014 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Києво-Святошинської районної державної адміністрації, що спричинило тяжкі наслідки.

В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000022 ухвалою слідчого Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року накладено арешт на земельні ділянки, які були вилучені з земель лісового фонду України, що знаходяться в ДП «Боярська лісова дослідна станція» Національного університету біоресурсів і природокористування України в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та належать на праві власності зокрема ОСОБА_4 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що вказані земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення, а тому з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення такого арешту.

Згідно свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_3 є його єдиною спадкоємицею (а.с. 36-37).

Разом з тим, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не доведено обставин, які слугували би підставами щодо необхідності у збереженні вказаного арешту майна.

Відносно ОСОБА_3 відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування відносно неї не здійснюється та вона не є службовою особою Києво-Святошинської районної адміністрації щодо яких здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Отже, арешт ухвалою слідчого судді на земельні ділянки ОСОБА_3 накладено необґрунтовано, оскільки арешт накладено на майно особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії таких осіб.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на майно ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту з майна ОСОБА_3 , оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що необхідність в накладеному арешті відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0000022 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0000022 у справі № 757/6049/17-к від 02.02.2017, а саме: на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0068, :04:007:0069, :04:007:0070.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1