ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/251/21 Справа № 183/2840/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000098 та №0003998 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Расково, Саратовського району, Саратовської області, РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, ст.69, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 18.07.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч.3, 185 ч.3, ст.69, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 09.07.2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі випробуванням строком 2 роки;

- 21.12.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 24.04.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 04.05.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч.1 ст. 309 КК України, до штрафу 1700 гривень;
- 24.10.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ст. 198 КК України,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_10 , ОСОБА_11

прокурора ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 ,
в режимі відеоконференції:
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_14
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.04.2019 року, більш суворим та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ст. 198 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- за ст. 198 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 року, більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

За цим вироком ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 визнано винними за наступними обставинами.
14 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_7 проходили поблизу території дачної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Автомобіліст», розташованої в с. Піщанка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки, після чого він запропонував ОСОБА_7 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку одразу, тобто 14 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитися біля території дачної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Автомобіліст», розташованого за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_16 , у місці відсутньої огорожі незаконно проникли на територію, де побачили будинок та, припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 , за допомогою раніше заготовленого металевого прута, пошкодив віконну раму та відчинив її, після чого спільно з ОСОБА_7 проникли до будинку, де побачили вставлені в дверний отвір вхідні металеві двері з двома замками, які вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_15 , вчиняючи злочин повторно, спільно з ОСОБА_7 викрали вхідні металеві двері ТМ «Двері Білорусії» Авангард-В, вартістю 6300 гривень, з врізним замком АРЕСS Рremier ХК-80-С15-КІ, вартістю 900 гривень, та врізним сувальдним замком Рuntо VI0/S-50.00.3R13 СР хром, вартістю 900 гривень, які належать ОСОБА_17 .
Після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , з викраденим з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 8100 гривень.
Далі, 15 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території дачної ділянки АДРЕСА_4 , після чого він запропонував ОСОБА_7 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку в той же день, тобто 15 грудня 2017 року приблизно о 22.20 годині, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 прибули до території дачної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Автомобіліст», розташованої за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_16 , де у місці відсутньої огорожі зайшли на її територію і побачили будинок. Припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_7 через дверний отвір, в якому відсутні вхідні двері, проникли в середину будинку, де побачили металеву каністру для ПМП об`ємом 20л, всередині якої знаходився бензин А-95 в кількості 20 л., які вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: металеву каністру для ПМП об`ємом 20л, всередині якої знаходився бензин А-95 в кількості 20 л, вартістю 616 гривень 80 копійок.
Після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території дачної ділянки АДРЕСА_4 , після чого він запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , спільно таємно викрасти чуже майно, на що останні дали свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку в той же день, тобто 16 грудня 2017 року приблизно о 22.20 годині, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 прибули до території дачної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Автомобіліст», розташованої за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_16 , у місці відсутньої огорожі зайшли на її територію, де побачили будинок і, припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , через дверний отвір, в якому відсутні вхідні двері, проникли до будинку, де побачили холодильник "Liebherr GN 1066", який вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали холодильник "Liebherr GN 1066", вартістю 2500 гривень, який належить ОСОБА_17 . Після чого, ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , з викраденим з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.
Далі, 17 грудня 2017 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_9 знаходився за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території дачної ділянки АДРЕСА_4 , після чого він запропонував ОСОБА_9 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою добровільну згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку в той же день, тобто 17 грудня 2017 року приблизно о 22.20 годині, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 прибули до території дачної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Автомобіліст», розташованої за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_16 , у місці відсутньої огорожі зайшли на її територію, де побачили будинок і, припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , через дверний отвір, в якому відсутні вхідні двері, проникли до будинку, де побачили емаль ПФ-115 дк "Промінь" об`ємом 2,8л, яку вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: емаль ПФ- 115 дк "Промінь" об`ємом 2,8л, вартістю 200 гривень.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.
18 грудня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_15 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , проходив повз дачну ділянку АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки. Після цього він запропонував ОСОБА_9 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, в цей же день, тобто 18 грудня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , продовжуючи знаходитися біля території дачної ділянки АДРЕСА_5 за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_19 , перелізли через паркан, який огороджує територію даної дачної ділянки, таким чином незаконно проникли на її територію, знаходячись на якій, побачили електричну бетономішалку «Кентавр» БМ-140Е, яка стояла біля будинку та металеву колонку, яка лежала поруч із бетономішалкою на землі, які вирішили викрасти.
Далі, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_9 , в цей же день, тобто 18 грудня 2017 року приблизно о 22 годині 10 хвилин, продовжуючи знаходитися на території дачної ділянки АДРЕСА_5 , діючи умисно, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, з метою викрадення, через неогороджену парканом частину дачної ділянки, винесли металеву колонку вартістю 135 гривень та викотили електричну бетономішалку «Кентавр» БМ-140Е вартістю 2193 гривні, які належать ОСОБА_19 , тим самим викравши їх.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , місце скоєння злочину з викраденим майном покинули, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_19 матеріальних збитків на загальну суму 2328 гривень.
Крім того, 19 грудня 2017 року приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_7 , на автомобілі ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхали повз території дачної ділянки АДРЕСА_6 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки, після чого він запропонував ОСОБА_7 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку одразу, тобто 19 грудня 2017 року приблизно о 23.05 годині, ОСОБА_7 зупинив вказаний автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_3 поблизу території дачної ділянки № НОМЕР_4 , що розташована за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_20 , через паркан проникли на її територію, де побачили будинок і, припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 , за допомогою раніше заготовленого металевого прута, пошкодив віконну раму та відчинив її, після чого спільно з ОСОБА_7 проникли до будинку, де побачили дев`ять нових радіаторів стальних Grandini тип 22 300 х 400 та полипропиленову трубу РN 20 «тепла підлога», виробник «АГПАЙП», довжиною 100 метрів, які вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_20 , а саме: дев`ять нових радіаторів стальних Grandini тип 22 300 х 400, вартістю 506 гривень кожна, на суму 4554 гривні; полипропиленову трубу РМ 20 «тепла підлога», виробник «АГПАЙП», довжиною 100 метрів, вартістю 9925 гривень.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 14 479 гривень.
Далі, 11 січня 2018 року приблизно о 23.30 годині, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_9 , проходили поблизу території дачної ділянки № НОМЕР_5 садового товариства «Механізатор», розташованого в с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки, після чого він запропонував ОСОБА_9 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку одразу, тобто 11 січня 2018 року приблизно о 23.35 годині, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , продовжуючи знаходитись біля території дачної ділянки № НОМЕР_5 садового товариства «Механізатор», розташованого за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_21 , через паркан проникли на її територію, де побачили будинок і, припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 за допомогою раніше заготовленої металевої викрутки, пошкодив віконну раму та відчинив її, після чого спільно з ОСОБА_9 проникли до будинку, де побачили дриль електричну марки СТАРТ ССШ-700 та кутову шліфувальну машинку ДВТ WS-125, які вирішили викрасти, потім, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належать ОСОБА_21 , а саме: дриль електричну марки СТАРТ ССШ-700, вартістю 541 гривня 80 копійок; кутову шліфувальну машинку ДВТ WS -125, вартістю 1023 гривні.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 1564 грн. 80 копійок.
Далі, 14 січня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_15 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , проходив повз дачної ділянки АДРЕСА_7 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки. Після цього він запропонував ОСОБА_9 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, в цей же день, тобто 14 січня 2018 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , продовжуючи знаходитися біля території дачної ділянки АДРЕСА_7 , розташованої за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_22 , перелізли через паркан, який огороджує територію даної дачної ділянки, таким чином незаконно проникли на її територію, де побачили будинок і, припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 , за допомогою раніше заготовленого, не встановленого під час досудового розслідування, металевого предмету, пошкодив віконну раму та відчинив її, після чого спільно з ОСОБА_9 проникли в середину будинку, де діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме; настольну лампа марки «Brilum», вартістю 275 гривень 20 копійок; куллер для води модель AWD - 1532 об`ємом 20 літрів, вартістю 1267 гривень 30 копійок; двокамерний холодильник INDESIT LI 7 SI W, вартістю 8100 гривень; кімнатний обігрівач Whirlpool АМВ 788, вартістю 1634 гривень.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , місце скоєння злочину з викраденим майном покинули, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_22 матеріальних збитків на загальну суму 11276 гривень 50 копійок.
Крім того, 07 лютого 2018 року приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_15 проходили поблизу території домоволодіння АДРЕСА_8 , де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаного домоволодіння, після чого він запропонував ОСОБА_15 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку одразу, тобто 07 лютого 2018 року приблизно о 02.05 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , продовжуючи знаходитися біля території домоволодіння АДРЕСА_8 , розташованого за вказаною адресою, яке належить ОСОБА_23 , через паркан незаконно проникли на його територію, де побачили будинок і припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_7 через відчинене вікно проникли до будинку, де побачили електричну м`ясорубку Zelmer 1900w, телевізор SONY KDL32RE303BR та тонометр Omron М2 Есо, які вирішили викрасти, після чого, з метою викрадення, через вікно винесли у двір домоволодіння з приміщення будинку вказані речі.
Знаходячись у вказаному будинку, ОСОБА_15 побачив на підвіконні металевий ключ та, припускаючи, що вказаний ключ від замка на вхідних дверях до приміщення літньої кухні, ОСОБА_15 за допомогою вказаного ключа відчинив двері до приміщення літньої кухні, після чого спільно з ОСОБА_7 проник в середину, де побачили насосну станцію PEDROLLO PUMP JSWm 15MX, холодильник INDESIT LI7 S1 W, мікрохвильову піч Samsung МЕ83М, стабілізатор напруги Logic Power та мобільний телефон Samsung b100, які вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_23 , а саме: насосну станцію PEDROLLO PUMP JSWm 15MX, вартістю 2856 гривень; холодильник INDESIT LI7 S1 W, вартістю 5720 гривень; мікрохвильову піч Samsung МЕ83М, вартістю 1144 гривні; електричну м`ясорубку Zelmer 1900w, вартістю 690 гривень; телевізор SONY KDL32RE303BR, вартістю 5120 гривень; тонометр Omron М2 Есо, вартістю 753 гривні 30 копійок; стабілізатор напруги Logic Power, вартістю 638 гривень; мобільний телефон Samsung b100, вартістю 360 гривень.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 17 281 гривня 30 копійок.
В свою чергу, ОСОБА_9 , 07 лютого 2018 року приблизно о 04.00 годині, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_15 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , вчинили умисний корисливий злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, внаслідок чого злочинним шляхом одержали електричну м`ясорубку Zelmer 1900w, яка належить ОСОБА_23 , усвідомлюючи, що дане майно є результатом вчинення суспільно-небезпечного діяння, що визнається злочином та має матеріальну цінність, у нього виник умисел, спрямований на заздалегідь не обіцяне придбання, зберігання та збут майна, одержаного злочинним шляхом, реалізуючи який, 07 лютого 2018 року приблизно о 04.10 годині ОСОБА_24 , продовжуючи знаходитись за місцем свого мешкання за вказаною адресою, заздалегідь не обіцяючи сприяти в придбанні, зберіганні та збуті майна, здобутого злочинним шляхом, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, придбав у ОСОБА_15 та ОСОБА_7 електричну м`ясорубку Zelmer 1900w, та почав зберігати її за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою. Після чого, в той же день, тобто 07 лютого 2018 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_9 , заздалегідь не обіцяючи сприяти у збуті майна, здобутого злочинним шляхом, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, прибув до своєї знайомої ОСОБА_25 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та продав їй електричну м`ясорубку Zelmer 1900w, тобто збув майно, здобуте злочинним шляхом.
Крім того, ОСОБА_15 , 20 лютого 2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , проходив повз дачної ділянки АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки. Після цього він запропонував ОСОБА_7 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, розподіливши між собою ролі. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_15 , в цей же день, 20 лютого 2018 року приблизно о 23 години 00 хвилин, спільно з ОСОБА_7 підійшли до вказаної дачної ділянки, яка належить ОСОБА_26 , у місці відсутньої частини паркану, разом незаконно проникли на її територію, де побачили нежитловий будинок і, припускаючи, що в середині даного нежитлового будинку можуть знаходитися речі, які мають матеріальну цінність, ОСОБА_15 , згідно відведеної йому ролі, металевим предметом, пошкодив віконну раму, тим самим відкривши його, після чого, спільно с ОСОБА_7 незаконно проникли в середину нежитлового будинку, де побачили вставлені в віконні отвори два металопластикові вікна, які належать ОСОБА_26 , та які вирішили викрасти.
Після чого, за допомогою раніше заготовлених металевих предметів, з метою викрадення, перебуваючи в приміщенні зазначеного нежитлового будинку, вийняли два метало - пластикових вікна розмірами 1,4 метри на 1,0 метри кожне, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, а саме: два метало - пластикових вікна розмірами 1,4 метри на 1,0 метри вартістю 2300 гривень кожне на загальну суму 4600 гривень.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , присвоївши викрадене, місце скоєння злочину покинули, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду на вказану суму.
Далі, ОСОБА_15 , 21 лютого 2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , знаходився за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території дачної ділянки АДРЕСА_2 . Після цього він запропонував ОСОБА_7 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, в цей же день, 20 лютого 2018 року приблизно о 23 години 20 хвилин, ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_7 прибули до дачної ділянки АДРЕСА_9 , розташованої за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_26 , де у місці відсутньої частини паркану, разом незаконно проникли на вказану територію, де побачили нежитловий будинок і припускаючи, що в середині даного нежитлового будинку можуть знаходитися речі, які мають матеріальну цінність, через відчинене вікно, спільно с ОСОБА_7 незаконно проникли в середину нежитлового будинку, де побачили вставлені в віконні отвори два металопластикові вікна та побачили у дверному отворі металопластикові двері, які належать ОСОБА_26 , та які вирішили викрасти.
Після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, за допомогою раніше заготовлених металевих предметів, з метою викрадення, перебуваючи в приміщенні зазначеного нежитлового будинку, вийняли метало - пластикове вікно розмірами 1,4 метри на 1,4 метри, вартістю 2300 гривень та метало - пластикове вікно розмірами 1,4 метри на 0,5 метри, вартістю 2300 гривень тим самим викрали їх.
Після чого, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , присвоївши викрадене, місце скоєння злочину покинули, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_26 матеріальну шкоду на загальну суму 4600 гривень.
Крім того, 28 листопада 2018 року приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , проходили поблизу території дачної ділянки АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки, після чого він запропонував ОСОБА_5 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку одразу тобто 28 листопада 2018 року приблизно о 22.05 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитися біля території дачної ділянки АДРЕСА_10 за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_27 , через хвіртку незаконно проникли на її територію, де побачили будинок і припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_5 із застосуванням фізичної сили ногою вдарив вхідні двері до будинку та відчинив їх, після чого спільно з ОСОБА_7 проникли до будинку, де побачили гумовий човен, чотири автомобільні колеса та кальян, які вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_27 , а саме: гумовий човен, вартістю 3817 гривень; дві нові автомобільні шини марки «SAILUN» 175/70R13, вартістю 734 гривень кожна на суму 1468 гривень; дві нові автомобільні шини марки «BELSHINA» 175/70 R13, вартістю 808 гривень кожна на суму 1616 гривень; кальян, вартістю 557 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_27 матеріальну шкоду на загальну суму 7458 гривень.
Крім того, 30 листопада 2018 року приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 проходили поблизу території дачної ділянки АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки, після чого він запропонував ОСОБА_5 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи яку, одразу тобто 30 листопада 2018 року приблизно о 23.05 годині ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитися поблизу території дачної ділянки АДРЕСА_11 за вказаною адресою, яка належить ОСОБА_28 , через хвіртку проникли на її територію, де побачили будинок і припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_7 за допомогою раніше заготовленого металевого прута пошкодив віконну раму та відчинив вікно, після чого спільно з ОСОБА_5 проникли до будинку, де побачили меблевий гарнітур, який складається з двох крісел та столу зі штучної рогози, телевізор, подовжувач, водяний насос «Харків», електричну дриль, набір ножів, газонокосарку, човен байдарку, крісло-грушу, які вирішили викрасти.
В свою чергу, ОСОБА_5 , знаходячись на території вказаної дачної ділянки, побачив металеву колонку, яку також вони рішили викрасти, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 викрали майно, яке належить ОСОБА_28 , а саме: меблевий гарнітур Allibert Alabama, який складається з двох крісел та столу зі штучної рогози, вартістю 1128 гривень; телевізор «Samsung CS-14C8R», вартістю 600 гривень; подовжувач кабелю типу ПВС 3x1,5мм, вартістю 655 гривень; водяний насос «Харків» поверхневий SPERONI СМ 27, вартістю 2770 гривень 20 копійок; електричну дриль Makita 6413, вартість 1609 гривень 68 копійок; газонокосарку Gartner ELМ-1232 ВL, вартістю 1346 гривень 40 копійок; човен - каяк двомісний, вартістю 750 гривень; крісло-грушу Рораrаdа, вартістю 695 гривень 20 копійок; новий набір ножів Міllerhaus МН-3254, вартістю 868 гривень; металеву колонку вагою 20 кг, вартістю 160 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_29 матеріальну шкоду на загальну суму 10422 гривні 48 копійок.
В апеляціях:
- обвинувачений ОСОБА_5 вважає вирок відносно нього незаконним в частині призначення розміру покарання і просить його змінити, та призначити йому покарання менш суворе із застосуванням вимог ст. 69 КК України.
- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.
Посилається на те, що ОСОБА_7 визнав повністю свою вину, під час судового розгляду та досудового слідства не намагався уникнути кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, потерпілі не мають до нього претензій матеріального та морального характеру, оскільки цивільні позови не заявлені.
- прокурором до апеляції на вирок щодо ОСОБА_9 були надані зміни, де він просить вирок суду скасувати, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_9 , а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити.
Заслухавши сторони кримінального провадження: обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їх захисників, які підтримали свої апеляційні скарги проти апеляції прокурора заперечували; прокурора, який підтримав змінену апеляцію прокурора, проти апеляцій обвинувачених та їх захисників заперечував; обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника, які не заперечували проти апеляції інших обвинувачених та їх захисника, проти апеляції прокурора заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційних скарг.

Висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та доведеність їх вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Вимоги прокурора викладені в зміненій ним апеляції про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , у зв`язку зі смертю останнього, колегія суддів вважає такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до наданого і дослідженого апеляційним судом лікарського свідоцтва про смерть № 483 від 25 листопада 2020 року, виданого Новомосковським відділенням КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР, обвинувачений ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, оскільки від близьких родичів ОСОБА_9 клопотань про подальший розгляд провадження для реабілітації обвинуваченого не надійшло, відповідно до вказаних вище норм закону, вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185, ст. 198 КК України, підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження.

Щодо вимог і доводів апеляцій обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення їм менш суворого покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України та відповідно ст. 75 КК України, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За приписами ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , вирішуючи питання його розміру і виду, суд першої інстанції повністю дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

При обранні виду та міри покарання, суд враховував обставини при яких скоєно інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення, їх тяжкість, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, кількість епізодів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинувачених.

Зокрема відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент вчинення злочинів був особою раніше судимою за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, знову скоїв умисні злочини, які відносяться до категорії тяжких, протягом пів року після звільнення з місць позбавлення волі, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, спричинена шкода частково відшкодована, потерпілі претензій до обвинуваченого не мають та не наполягають на суворому покаранні.

Також враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який на момент вчинення злочинів був особою раніше не судимою, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, спричинена шкода частково відшкодована, потерпілі претензій до обвинуваченого не мають та не наполягають на суворому покаранні.

Судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 їх щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано їх дії, у виді позбавлення волі, що не є максимальним розміром і наближене найближче до мінімального строку визначеного санкцією статті та її частиною інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

За наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченим принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Призначене судом покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є справедливим та в повній мірі достатнім і необхідним для їх виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченими, так й іншими особами.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 положень ст. 69 КК України, як на те посилається обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника на те, що ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочинів, не намагався уникнути відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру, оскільки на заявляли цивільні позови, як наведено вище були враховані судом першої інстанції при вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 покарання в сукупності з іншими обставинами.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність призначення їм менш суворого покарання з застосуванням до них положень ст.ст. 69,75 КК України є необґрунтованими і безпідставними.
Колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення їм покарання, з мотивів, які наведені в їх апеляційних скаргах, оскільки судом призначене покарання є законним, справедливим з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок щодо ОСОБА_9 - скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити, у зв`язку зі смертю останнього на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок суду щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000098 та №0003998 щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , залишити без змін.
Апеляційну скаргу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо ОСОБА_9 , - скасувати.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст.185, ст. 198 КК України, закрити, у зв`язку зі смертю останнього на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4