КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/5012/18 Провадження № 11-кп/824/858/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0001400, № 0002785, № 0010032, № 0010887, № 0000042, №0000850 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Турійськ Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
04 травня 2006 року Турійським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
14 квітня 2011 року Бориспільським районним судом Київської області за ч. 3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі ;
06 лютого 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавленні волі;
10 квітня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 185 КК України на 1 рік позбавлення волі,на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання на 1 рік; ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року звільнений від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року змінити та визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
В частині висунутого ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №0000042 визнати його невинуватим у зв`язку не доведеністю його вини.

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Строк покарання ухвалено рахувати з 31 січня 2019 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишено без змін.
Вироком також вирішене питання речових доказів.

В доводах апеляційної скарги захисник, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 в частині визнання його винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України вказує, що інкриміновані обвинуваченому злочини за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України він не вчиняв.
Апелянт звертає увагу на те, що визнаючи ОСОБА_11 винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України суд вказав: «...Із протоколу огляду місця події від 14 січня 2019 року вбачається, що в гаражі за АДРЕСА_3 було виявлено ряд речей, серед яких насос, горілка, набір пінцетів, обжимка, пневмомашина, паяльник, відро, набір ключів, мишка для комп`ютера, кусачки, пістолет для пайки пластика, які належать ОСОБА_12 і які були викрадені 02 січня 2019 року...», однак, на думку захисника, вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки потерпілий ОСОБА_12 участі у огляді місця події 14 січня 2019 року не брав і речі, які було вилучено під час огляду гаражу № НОМЕР_1 , для впізнання потерпілому ОСОБА_12 не пред`являлись.
Більше того, як зазначає захисник, під час допиту потерпілий ОСОБА_12 в суді заявляв, що на відеофайлах, які йому нібито показували працівники поліції, з камер відеоспостереження він бачив обвинуваченого в зелених штанях, що не відповідає дійсності, оскільки на жодних відеофайлах не було особи в зелених штанях.
Також апелянт зазначає, що визнаючи ОСОБА_11 винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України суд вказав «...Також, обвинувачений ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаний з проникненням на територію станції технічного обслуговування, що розташована по АДРЕСА_4 , вийшов з гаражного боксу і підійшов до транспортного засобу «Skoda Fabia», з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 та у нього виник умисел на заволодіння цим транспортним засобом. Використовуючи ключі, які він викрав попередньо з гаражного боксу, привів вказаний засіб в рух, помістивши також в багажник всі речі, які були ним викрадені раніше з гаражного боксу та покинув на ньому місце вчинення злочину...», однак вказане твердження не відповідає дійсності, адже на оглянутих в судовому засіданні відеофайлах зафіксовані камерами відеоспостережень на території СТО особа, яка викрадає автомобіль ніяких сумок до багажника не кладе і взагалі нічого з території СТО не виносить.
Крім того, як зазначає захисник, поза увагою суду залишились клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів, зокрема, висновку експерта № 8-1/52 від 16 січня 2019 року та № 8-1/53 від 16 січня 2019 року відповідно до яких експертом досліджувалися сліди пальців рук, які було вилучено під час огляду місця події, а для порівняння експертом було використано дактилоскопічні карти, які було складено 14 січня 2019 року та 15 січня 2019 року не слідчим, який здійснює досудове розслідування, а працівником поліції. При цьому, матеріали кримінального провадження не містять письмового доручення слідчого або прокурора оперативним підрозділам на проведення будь-яких слідчих чи процесуальних дій.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_14 вручення підозр та роз`яснення прав у кримінальних провадженнях № 0000042 та № 0000044 відбулося 17 січня 2019 року, що, на думку захисника, свідчить про те, що з ОСОБА_15 без його добровільної згоди, без роз`яснення прав проводились слідчі дії, а саме відбиралися сліди папілярних узорів пальців рук.
Також захисник зазначає, що речові докази у кримінальному провадженні № 0000042 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, є недопустимими доказами, оскільки не були відкриті обвинуваченому ОСОБА_7 після звершення досудового розслідування, про що зокрема свідчить наявний в матеріалах провадження протокол від 22 лютого 2019 року про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відповідно до якого ОСОБА_14 було надано доступ до 1 тому на 230 аркушах матеріалів кримінального провадження № 0000042.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 лютого 2018 року приблизно о 03 год. 55 хв., обвинувачений ОСОБА_7 проходячи повз будинок АДРЕСА_5 , вирішив перелізти через паркан охоронюваної території Державного підприємства Міністерства оборони України «Київський механічний завод» з метою таємного викрадення чужого майна, тобто скоєння крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний, умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 біля 04.00 цього ж дня, діючи умисно, протиправно і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав з кишені своєї куртки, в яку був одягнутий ліхтарик та пішов по території підприємства, підсвічуючи ним з метою відшукання цінного майна, яким можна заволодіти.
Продовжуючи свої незаконні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 помітив за металевою сіткою складське приміщення, в якому на землі знаходився мідний багатожильний кабель, довжиною 10 метрів і який належить ДМ Міністерства оборони України «Київський механічний завод».
Обвинувачений ОСОБА_7 переліз через металеву сітку і проник до складського приміщення, звідки таємно викрав багатожильний кабель, довжиною 10 метрів і вартістю 500 гривень, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, бо він був затриманий на місці вчинення злочину працівниками служби охорони.
Також, 14 березня 2018 року приблизно о 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, прибув до паркану охоронюваної території ТОВ «ЕЗБК-1», що розташована по проспекту Відрадному, 52 в м. Києві.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці біля вищевказаної території і переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, о 23 год. 00 хв. переліз через паркан та опинився на території ТОВ «ЕЗБК-1», де знаходився автомобіль марки «КАМАЗ 53229-15», з номерним знаком НОМЕР_3 , що відповідно до договору найму транспортних засобів зареєстровано в реєстрі за № 291 від 16 лютого 2016 року перебуває у користуванні ТОВ «АП-Транс» та автомобіль марки «КАМАЗ 6520», з номерним знаком НОМЕР_4 , що відповідно договору найму транспортних засобів зареєстрованого в реєстрі за № 292 від 16 лютого 2016 року перебуває в користуванні ТОВ «АП-Транс».
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, обвинувачений ОСОБА_7 переконавшись у тому, що власників автомобілів немає та за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь приготовлених для вчинення кримінального правопорушення інструментів, таємно викрав чуже майно з автомобіля «КАМАЗ 53229-15», з номерним знаком НОМЕР_3 два акумулятори марки «MARSHAL (М3)» 6СТ-190-А3 (3) загальною вартістю 6583,33 гривні без урахування ПДВ та 7900 грн. з врахуванням ПДВ та з автомобіля марки «КАМАЗ 6520», з номерним знаком НОМЕР_4 два акумулятори марки «MARSHAL (М2)» 6СТ-190-А3 (3) загальною вартістю 4833, 33 гривні без урахування ПДВ та 5800 грн. з врахуванням ПДВ.
Після чого, діючи умисно і передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі повторно таємне викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АП-Транс» майнову шкоду на загальну суму 11416,66 гривень без врахування ПДВ та 13700 грн. з урахуванням ПДВ.
Крім того, 02 вересня 2018 року приблизно о 04 год. 25 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна і перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 94, біля кафе СПД «Сутідзе», вирішив повторно таємно вчинити викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до кафе СПД «Сутідзе», де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та за допомогою заздалегідь приготовленого для вчинення кримінального правопорушення предмету, схожого на лом, шляхом віджиму пластикового вікна, проник до приміщення вищевказаного кафе.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кафе, помітивши відеокамеру вартістю 852 гривні, яка висіла під стелею в складському приміщенні, від`єднав дроти, якими була підключена відеокамера до мережі і направився до іншого приміщення, де побачив металевий сейф, вартістю 4500 гривень, який він взяв та перемістив в інше місце цієї ж кімнати.
Продовжуючи свої дії, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до холодильника з їжею та взяв звідти продукти, які матеріальної цінності не становлять та пляшку алкогольного напою «Бейлс 1л.», вартість якого становить 720 гривень та розпочав пити та їсти.
Однак, обвинувачений ОСОБА_7 довести свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, які вважав необхідними, до кінця не зміг з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками Управління патрульної поліції в м. Києві безпосередньо в приміщенні кафе СПД «Сутідзе», за адресою: проспект Повітрофлотський, 94 в м. Києві.
Також, 20 вересня 2018 року біля 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 проходячи неподалік бази комплектацій «Київської дистанції колії» ПАТ«Українська залізниця», що розташований по вул. Либідській, 4 в м. Києві вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 переліз через паркан, тим самим проник на територію вищевказаної бази і помітив там силові мідні кабелі КГ 12х1,5, які були протягнуті по козловому крану, що знаходився на території бази. Підійшовши до вказаного крану, обвинувачений ОСОБА_7 , піднявся на нього.
Впевнившись в тому, що охоронці відсутні та за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи при собі пилку по металу, перерізав нею силові мідні кабелі КГ 12х1,5, якими обладнаний козловий кран.
Таємно викравши майно, яке належить ПАТ «Українська залізниця», а саме силовий мідний кабель КГ 12х1,5, довжиною 117 метрів, вартістю 11692,98 гривень, потягнувши його по землі до паркану та перекинувши його через нього, таємно повторно викрав вказане чуже майно. В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме сховав його поряд з парканом бази комплектацій «Київська дистанція колії» ПАТ «Українська залізниця».
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив власнику майна матеріальну шкоду на суму 11692,98 гривень.
Крім того, 02 січня 2019 року біля 02 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 знаходячись на території станції технічного обслуговування, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 26 «а», вирішив таємно повторно викрасти чуже майно, поєднане з проникненням у приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 проник на територію станції технічного обслуговування, а саме перелізши через паркан, а потім направився до поміченого ним гаражного боксу.
Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 використовуючи лом, який був при ньому та який він пригодовував заздалегідь для цієї мети, відчинив вікно технічного приміщення боксу та таким чином проник до приміщення гаражного боксу.
Проникнувши до вказаного приміщення, обвинувачений ОСОБА_7 таємно повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: набір пінцетів фірми «Топ тул», які знаходились на робочому столі, в коробці, кількості 1 комплекту і вартістю 1500 гривень; обжимка для клеми, яка знаходилась на робочому столі, вартістю 600 гривень; пневмомашинка (відстрелювач коліс) фірми «Хеппе Прес», вартістю 400 гривень; комплект ключів рожкових, накидних, в коробці вартістю 1500 гривень; насос для перекачки пального, вартістю 500 гривень; газова горілка, ємкістю 5 л., червоного кольору, вартістю 1500 гривень, паста для рук у відрі синього кольору, ємкістю 5 літрів і вартістю 300 гривень; плоскогубці качконоси, в кількості 4 штук, загальною вартістю 1200 гривень; кусачки в кількості 3 штук, загальною вартістю 450 гривень; пістолет для клею, в корпусі блакитного кольору, вартістю 500 гривень; паяльна лампа зі штативом вартістю 700 гривень; зачистка для електропроводів вартістю 500 гривень; блютуз мишка для комп`ютера фірми «Потеч», вартістю 300 гривень; дрель фірми «Макіта» вартістю 1050 гривень; шуруповерт «Макіта», вартістю 1300 гривень; болгарка «Макіта», вартістю 1300 гривень; болгарка «Макіта», вартістю 850 гривень; дрель ударна «Техман», вартістю 1050 гривень; штуцер швидко роз`ємний фірми «Андмакс», в кількості 2 штук і загальною вартістю 116,52 гривень; штуцер швидко роз`ємний фірми «Андмакс» в кількості 2 штук, загальною вартістю 276,14 гривень; штуцер швидко роз`ємний фірми «Андмакс», в кількості 1 штуки і вартістю 17,87 гривень; штуцер швидко роз`ємний фірми «Андмакс» в кількості 2 штук, вартістю 247,24 гривень; шланг поліуретановий, в кількості 2 штук, загальною вартістю 755,46 гривень; гайковерт ударний, пневматичний, в кількості 1 штуки, вартістю 3468,08 гривень; клей для покриття, 1 штука і вартістю 250 гривень; кісточка для клею, вартістю 37 гривень, шліф камінь Ракушняк, в кількості 11 штук, вартістю 200 гривень; груз 10 г., в кількості 100 штук, вартістю 173 гривні; груз 20 г., в кількості 100 штук і загальною вартістю 265 гривень; груз 25 г. в кількості 100 штук, загальною вартістю 320 гривень; груз 30 г., в кількості 100 штук і загальною вартістю 374 гривні; кліщі, вартістю 700 гривень; ролик закаточний, в кількості 1 штуки і вартістю 135 гривень; шліфувальна машинка в кількості 1 штуки і вартістю 800 гривень; пакети поліетиленові, об`ємом 200 л., в кількості 150 штук (в рулоні) і загальною вартістю 450 гривень; зарядний пристрій для автомобільного акумулятора 2 Імах 6, вартістю 100 гривень; кавоварка вартістю 1500 гривень; колонка настільна для комп`ютера блютузна, в кількості 1 штуки і вартістю 1700 гривень; каністра масла автомобільного, об`ємом 5 літрів, «5WВ 40», вартістю 800 гривень; паяльник вартістю 1200 гривень; пневмогайковерт фірми «Андмакс», вартістю 4500 гривень; стяжки фірми «Андмакс» в кількості 1 штуки в чемодані червоного кольору вартістю 1500 гривень; набір головок для автомобільного ремонту, в кількості 3 валіз, вартістю за 1 одиницю 4500 гривень; шуруповерт, вартістю 1300 гривень; ноутбук марки «НР», серійний № CNB 2390 VТ2, вартістю 12 000 гривень; зварювальний апарат «Спотер», вартістю 7500 гривень, ключі від автомобіля «Skoda Fabia», з номерним знаком НОМЕР_2 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, після цього вказані речі виніс з приміщення гаражного боксу через вікно.
Також, обвинувачений ОСОБА_16 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаний з проникненням на територію станції технічного обслуговування, що розташована по АДРЕСА_4 , вийшов з гаражного боксу і підійшов до транспортного засобу «Skoda Fabia», з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 та у нього виник умисел на заволодіння цим транспортним засобом.
Використовуючи ключі, які він викрав попередньо з гаражного боксу, привів вказаний засіб в рух, помістивши також в багажник всі речі, які були ним викрадені раніше з гаражного боксу та покинув на ньому місце вчинення злочину.
Своїми діями ОСОБА_16 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на суму 62785,41 гривень, а потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 140 000 гривень.
13 січня 2019 року автомобіль марки «Skoda Fabia», з номерним знаком НОМЕР_2 було виявлено за адресою: м. Київ, вул. Аеродромна, 11, працівниками Солом`янського УП ГУНП в м. Києві та повернуто власнику.
Крім того, 26 січня 2019 року біля 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 перебував в торгівельній залі магазину «Ультровіалет», що розташований на території магазину «АТБ» за адресою : м. Київ, вул. Ушинського, 27. В цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Huaweip8», який належав ОСОБА_17 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, спочатку придбав дві шапки у потерпілої, яка працювала продавцем у вказаному магазині, та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця попрохав ОСОБА_17 показати ще декілька шапок, щоб відволікти її увагу.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 побачив як ОСОБА_17 відвернулась та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Huaweip8», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ2: НОМЕР_6 , вартістю 6499 гривень, який знаходився на столі поблизу касового апарату.
Поклавши викрадений мобільний телефон до кишені, обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_17 на суму 6499 гривень.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до поданої апеляційної скарги, стороною захисту оскаржується вирок суду лише в частині висновку щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні 02 січня 2019 року крадіжки з приміщення станції технічного обслуговування майна, яке належить ОСОБА_12 та угоні автомобіля «Skoda Fabia», який перебував на території СТО.

Враховуючи положення ст. 404 КПК України колегія суддів перевіряє законність прийнятого судом першої інстанції рішення лише в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_7 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду провадження, наведені інкриміновані йому кримінальні правопорушення він не вчиняв, оскільки, вірогідніше всього в цей час перебував вдома, а за доводами апеляційної скарги, докази, на підставі яких судом зроблений висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 і в угоні автомобіля, який належить ОСОБА_13 є недопустимими доказами.
Колегія суддів зазначає, що наведені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції та під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, зокрема презумпції невинуватості, обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладений на сторону обвинувачення. З огляду на це заява обвинуваченого про перебування в час інкримінованого йому злочину в іншому місці підлягає ретельній перевірці.
Однак заявляючи про свою непричетність до крадіжки майна та угону автомобіля 02 вересня 2019 року, оскільки в цей час він перебував за місцем свого проживання, ОСОБА_7 не вказав на свідків, чи інші обставини, які підтверджують його доводи та які могли б бути перевірені підчас судового розгляду.
Натомість, надані стороною обвинувачення докази прямо підтверджують вчинення крадіжки майна ОСОБА_12 та угону автомобіля ОСОБА_13 саме ОСОБА_7 .
Так, відповідно до протоколів прийняття заяви про злочин (т. 6 а.с. 157, 192), потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 звернулися до правоохоронних органів із заявами про злочини 02 січня 2019 року. В цей же день був проведений огляд місця події приміщення та території СТО, розташованої по вул. Народного Ополчення 26а в м. Києві, в процесі якого в приміщенні СТО було виявлено і вилучено два сліди папілярних узорів. Також було встановлено, що на території станції відсутній автомобіль «SkodaFabia». Дана слідча дія проведена слідчим із залученням двох понятих, яким роз`яснені їх права і обов`язки, тому відсутні підстави для визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом.
Крім того, 13 січня 2019 року слідчим, який здійснював кримінальне провадження за фактом угону автомобіля, із залученням понятих було оглянуто ділянку місцевості за адресою м. Київ вул. Аеродромна 11 біля гаражу № НОМЕР_7 гаражного кооперативу було виявлено автомобіль «SkodaFabia», який належить ОСОБА_13 . Під час огляду були виявлені та вилучені сліди папілярних узорів з правої та лівої руки.
Виявлені під час проведення наведених слідчих дій сліди пальців рук були досліджені експертом криміналістом на підставі ухвали слідчого судді про призначення експертизи.
Відповідно до висновків експерта № 8-1/53 від 16 січня 2019 року та № 8-1/52 від 16 січня 2019 року два сліди пальців, які вилучені під час огляду по вул. Народного Ополчення в м. Києві залишені середнім та великим пальцями правої руки ОСОБА_7 , а слід руки, вилучений при огляді місця події по вул. Аеродромній, 11 в м. Києві залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_7 .
Висновки експерта зроблені на підставі аналізу вилучених з місця подій слідів пальців рук та зразків слідів пальців рук ОСОБА_7 , відображених у дактилокарті, складеній оперуповноваженим співробітником поліції.
За доводами апеляційної скарги, зразки пальців рук ОСОБА_7 отримані не уповноваженою особою, оскільки відсутні дані про надання доручення слідчого працівнику оперативного підрозділу поліції проводити слідчу дію. Крім того відповідно до ст. 41 КПК України співробітники оперативних підрозділів не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою.
З огляду на це та з урахуванням доктрини «плодів отруєного дерева», сторона захисту вважає, що наведені висновки криміналістичних експертиз є недопустимим доказами.
Колегія суддів вважає, що такі доводи не ґрунтуються на законі.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок функціонування дактилоскопічного обліку експертної служби МВС України затвердженої наказом МВС України від 11 вересня 2001 року № 785, дактилоскопічний облік функціонує у Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України та Наукових експертно-криміналістичних центрах при Головних управліннях МВС, Управліннях МВС, Управліннях МВС на транспорті з метою використання інформації для ідентифікації особи, розкриття та розслідування доказів.
Відповідно п. 1.5 Інструкції працівники ОВС відповідно до чинного законодавства проводять дактилоскопіювання осіб, які: затримані за підозрою у вчиненні злочину; взяті під варту; звинувачуються у вчиненні злочину; піддані адміністративному арешту.
Отже дактилоскопіювання ОСОБА_7 відбувалося за спеціальною процедурою, не пов`язаною із проведенням досудового розслідування кримінального провадження, а тому не потребувало виконання цієї дії безпосередньо слідчим, або за його дорученням іншою уповноваженою особою.
Крім того сама по собі дактилокарта не є процесуальним джерелом доказів у розумінні положень ч. 2 ст. 84 КПК України, оскільки відомості, які вона містить використовувалися для отримання доказу, яким є висновок експерта.
З огляду на це, для оцінки наведених висновків експерта не може бути застосована доктрина "плодів отруєного дерева", тому суд вірно мотивував своє рішення, посилаючись на висновки за результатами проведення судово-дактилоскопічних експертиз як на допустимі докази.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14 січня 2019 року в гаражі АДРЕСА_3 були виявлені речі, які належать потерпілому ОСОБА_12 . Саме біля нього в ніч на 02 січня 2019 року припарковується автомобіль «SkodaFabia» з номерним знаком НОМЕР_2 , що підтверджується дослідженим судом відеозаписом.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 не зміг пояснити, чому цей автомобіль був виявлений саме біля гаража, яким він користувався.
Також обвинуваченим було заявлено, що вилучені з гаража речі належать йому.
Однак такі доводи спростовуються тим, що під час досудового розслідування потерпілим надані документи на придбання інструменту, інших речей, вилучених в гаражі під час його огляду. Крім того, відповідно до розписки, написаної потерпілим ОСОБА_12 , отримавши від слідчого частину викраденого в нього майна, він не заявив, що воно йому не належить.
Також винуватість ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_12 підтверджується відеозаписом із камери спостереження, встановленої в ПТ «Ломбард кредит Юніон», на якому зображено чоловіка, зовні схожого на ОСОБА_7 . Довідкою ломбарду підтверджується те, в період часу з 02 січня 2019 року по 12 січня 2019 року в ломбард здавалися чотири набори інструментів, газонокосарка, ноутбук, зварювальний апарат, тобто майно, яке зокрема було викрадене в ОСОБА_12 . Вказані речі здавались на паспорт громадянина ОСОБА_18 , який був у нього викрадений під час розбійного нападу, що підтверджується вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 , не заперечував того, що здавав в ломбард майно, але стверджував, що воно належить йому. При цьому не зміг пояснити, чому він використовував паспорт іншої особи.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду провадження не знайшли свого підтвердження доводи викладені в апеляційній скарзі, в той же час при перевірці прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів встановлено повну його відповідність вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості, тому підстав для його скасування немає.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаного винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 Мосьондз ОСОБА_19