Справа № 350/1662/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2021 року селище Рожнятів
Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франіквської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000303 від 20.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання про скасування арешту майна відповідає вимогам ст. 174 КПК України.

У клопотанні ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки автомобіль "KIA SORENTO", н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2019 року накладено арешт на його автомобіль марки "KIA SORENTO", н.з. НОМЕР_1 , з можливістю його вилучення та зберігання на території Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, що в смт.Рожнятів, вул.Шкільна 13.

На даний час автомобіль у встановленому порядку оглянутий, всі необхідні експертизи призначені та проведені, а тому відпала необхідність у проведенні слідчих дій щодо автомобіля. Автомобіль пошкоджений, знаходиться на відкритому майданчику, де відсутні умови для його належного зберігання. У зв`язку з цим просить скасувати арешт транспортного засобу.

В судове засідання ОСОБА_3 на прибув, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Старший слідчий СВ Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у судове засідання також не прибув, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Заперечував щодо задоволення клопотання мотивуючи тим, що на даний час слідство по даному кримінальному провадженню триває, не встановлено винних осіб та в подальшому може виникнути необхідність в проведенні додаткових чи повторних експертиз з автомобілем.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Відповідност. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Ч. 2 ст.174 КПК України встановлено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2019 року в справі за клопотанням слідчого було накладено арешт на автомобіль "KIA SORENTO", н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю його вилучення та зберігання на території Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП України в області, що в смт. Рожнятів, вул. Шкільна, 13.

Арешт накладено для забезпечення проведення відповідних слідчих дій у зв`язку із вчиненням ДТП.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту автомобіля ОСОБА_3 зазначає, що належний йому автомобіль з вересня 2019 року і по даний час зберігається на відкритій місцевості на території Рожнятівського відділення поліції, а погодні фактори негативно впливають на технічний стан автомобіля. Крім цього, тривалий арешт транспортного засобу, який передбачає позбавлення всіх складових права власності створює для нього значні незручності.

Суд погоджується з твердженням заявника про те, що зберігання з вересня 2019 року автомобіля на відкритій місцевості може призвести до пошкодження автомобіля.

Однак, автомобіль визнано речовим доказом в провадженні, тому скасування арешту автомобіля в повному обсязі буде суперечити завданню арешту майна та меті кримінального провадження - дієвості цього провадження.

Тому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід задоволити частково, автомобіль слід передати на зберігання заявнику, як власнику автомобіля.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що слідчим не надано доказів, про те, що ОСОБА_3 є обвинуваченим в даному кримінальному провадженню, що автомобіль не оглянутий чи є необхідність в проведенні інших процесуальних дій органом досудового слідства, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, суд вважає за можливе змінити спосіб арешту майна.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання слід задоволити частково, передати ОСОБА_3 належний йому автомобіль марки "KIA SORENTO", н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання, із позбавленням ОСОБА_3 права розпорядження автомобілем, попередивши його про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля він може нести кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Автомобіль марки "KIA SORENTO", н.з. НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши відчуження транспортного засобу до прийняття відповідними компетентними органами рішення щодо цього майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1