Справа № 932/3140/21
Провадження № 1-кс/932/2474/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 28.03.2012 року про порушення кримінальної справи , -

в с т а н о в и в :
захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою, якою просить скасувати постанову прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 28.03.2012 року про порушення кримінальної справи. Вказує, що така постанова не оскаржувалась раніше, під час проведення досудового розслідування, оскільки попередні захисники обвинуваченого правом на оскарження не скористались. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки було відсутнім клопотання від Держави Кюрасао до Генеральної прокуратури України про порушення кримінального переслідування на території України підозрюваних осіб, за наявності шкоди, заподіяної на території цієї держави іноземній компанії, внаслідок чого, як він вважає, відбулось протиправне кримінальне переслідування його клієнта.

Як наслідок, просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати її.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 19.04.2021 року вказана скарга розподілена слідчому судді ОСОБА_1 та за даними системи документообігу суду «Д-3», зареєстрована як провадження з індексом «1-кс».

Ухвалою слідчого судді від 20.04.2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою.

В ухвалі вказано, що за приписами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Суддею встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 361 КК України, розгляд якого здійснюється за положеннями КПК України 1960 року (справа № 403/14755/12-к, провадження № 1/403/715/2012).

Оскаржуваною захисником постановою прокурора порушено саме вищевказану кримінальну справу.

За положеннями чинного КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Відтак, правові підстави для прийняття слідчим суддею до розгляду вищевказаної скарги відсутні.

Разом з тим, скаржник не позбавлений судового захисту, оскільки вправі звертатись із аналогічного роду скаргами в межах кримінальної справи, розгляд якої здійснюється судом по суті (ст. 236 КПК України 1960 року).

Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 09.06.2021 року вищевказану ухвалу скасовано, постановлено нову ухвалу,якою матеріали за скаргою захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову прокурора Бабушкінського району м.Дніпропетровська від 28.03.2012 року про порушення кримінальної справи повернуто до суду першої інстанції для розгляду.

В ухвалі суду апеляційної інстанції вказано, що скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 подана на постанову про порушення кримінальної справи за КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до п. 7 розділу ХІ Перехідні положення КПК України (в редакції 2012 року), слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання цим Кодексом чинності, завершеються у порядку, який діяв до набрання ним чинності.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до не правильного висновку щодо неможливості розгляду вищезазначеної скарги згідно КПК України (в редакції 2012 року).

15.06.2021 року скарга повернута до суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про можливість прийняття скарги до провадження, суддя зазначає наступне.

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 361 КК України, розгляд якої здійснюється за положеннями КПК України 1960 року (справа № 403/14755/12-к, провадження № 1/403/715/2012).

Вказана кримінальна справа надійшла до суду 19.11.2012 року, що підтверджується відповідними даними обліково-статистичної картки кримінальної справи, відображеної в системі документообігу суду «Д-3».

Розгляд по суті вказаної кримінальної справи не завершено.

КПК України (в редакції 2012 року) вступив в силу 20.11.2012 року, тобто наступного дня після скерування справи за обвинуваченням ОСОБА_2 до суду.

Як вже було зазначено, сторона захисту оскаржує постанову прокурора про порушення вищевказаної кримінальної справи від 28.03.2012 року.

Відповідно до п. 7 розділу ХІ Перехідні положення КПК України, оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим Кодексом оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії здійснюються згідно з положеннями Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" та положеннями цього Кодексу.

Враховуючи ухвалу суду апеляційної інстанції від 09.06.2021 року, при розгляді даної скарги слід виходити із положень КПК України (в редакції 1960 року).

Так, ст. 94 КПК України( в редакції 1960 року), передбачала, що приводами до порушення кримінальної справи є: заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним; явка з повинною; повідомлення, опубліковані в пресі; безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

КПК України (в редакції 1960 року) передбачав судовий контроль в питаннях порушення кримінальної справи чи відмови в такому порушенні.

Зокрема, ст. 236-7 КПК України (в редакції 1960 року), передбачала, що постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи чи за фактом вчинення злочину може бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, з дотриманням правил підсудності.

Скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо особи може бути подана до суду особою, щодо якої було порушено кримінальну справу, її захисником чи законним представником.

Скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою, інтересів якої стосується порушена кримінальна справа, її захисником чи законним представником з достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної особи. Якщо обґрунтування порушення прав та інтересів особи визнано суддею недостатнім, суддя приймає рішення про відмову у відкритті провадження з розгляду скарги. Відмова у відкритті провадження не позбавляє права повторно звертатися до суду.

Важливо, що ч. 2 ст. 236-7 КПК України (в редакції 1960 року), визначала, що суд приймає до розгляду скаргу на постанову про порушення кримінальної справи протягом усього часу перебування справи у провадженні органу дізнання, слідчого, прокурора до моменту закінчення досудового слідства.

Наслідки подання скарги, після вказаного терміну КПК України (в редакції 1960 року) чітко не передбачав (повернення, відмова у відкритті провадження, тощо).

За положеннями ст. 212 КПК України (в редакції 1960 року), досудове слідство закінчується складанням обвинувального висновку або постанови про закриття справи чи постанови про направлення справи до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вже було зазначено, кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 скерована до суду 19.11.2012 року, тобто досудове слідство в такій є закінченим ще до вказаної дати, оскільки точна дата складання обвинувального висновку невідома.

Відтак, суд не може приймати до розгляду скаргу на постанову про порушення кримінальної справи після закінчення досудового слідства, за окремим судовим провадженням, тобто поза межами кримінальної справи, розгляд якої здійснюється іншим складом суду по суті.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 236 КПК України (в редакції 1960 року), скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв`язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відтак, скаржник не позбавлений судового захисту та судового контролю за дотриманням прав та свобод обвинуваченого, оскільки вправі звертатись із аналогічного роду скаргами в межах кримінальної справи, розгляд якої здійснюється судом по суті.

Водночас, у суду відсутні правові підстави для прийняття скарги до провадження, окремо від кримінальної справи, розгляд якої здійснюється по суті.

Керуючись ст. 236, 236-7 КПК України (в редакції 1960 року), суддя

п о с т а н о в и в :
відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 28.03.2012 року про порушення кримінальної справи.

Роз`яснити скаржнику, що він не позбавлений судового захисту та судового контролю за дотриманням прав та свобод осіб у кримінальному провадженні, оскільки вправі звертатись із аналогічного роду скаргами в межах кримінальної справи, розгляд якої здійснюється судом по суті.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1