Справа №585/2281/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 11-кп/816/377/21 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - Філонової Ю. О.,

суддів - Рунова В. Ю., Левченко Т. А.,

з участю секретаря судового засідання Могиленець А.М.

прокурора Хярма К.В.

засудженого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Сумиматеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року про відмову в умовно достроковому звільненні,-

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд вмотивував тим, що як в матеріалах особової справи так і в судовому засіданні не було встановлено фактів які б свідчили про виправлення засудженого.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що представник установи виконання покарання надав у судове засідання дані, що виключно негативно його характеризують. Зазначає, що справді він від роботи не відмовлявся, а готовий був працювати за певних умов (гідну оплату праці, забезпечення спеціальним одягом), однак оскільки колонія цих умов не забезпечила, тому відмовився від праці. Зазначає, що він брав участь у благоустрою території однак без будь якої фіксації таких дій. Вказує і на те, що він не був залучений до різного роду соціальних програм.

Вислухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу суду без зміни, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КВК України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов?язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Перевіривши зміст оскаржуваного рішення колегія суддів зазначає, що вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 засуджений вироком Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року вирок Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року, був залишений без змін і на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_1 зараховано строк відбування покарання з 17 грудня 2018 року по 12 грудня 2019 року, з розрахунку день за два.

Із змісту характеристик від 20 лютого 2020 року та 20 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відбуває покарання з 17 грудня 2018 року, а до ДУ «Роменська ВК № 56» прибув 24 січня 2020 року. За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Стан здоров?я задовільний, не працевлаштований, не приймає участі у роботах з благоустрою місць позбавлення волі та культурно масових та фізкультурно оздоровчих заходах. Не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу. У відношенні до представників установи ввічливий, тактовний. Дбайливо ставиться до майна установи. Підтримує зв?язки із рідними. Вину у скоєному визнає повністю.

Також, за вироком Куп?янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року має позов 1374,60 грн, який не відшкодований.

Є батьком 3 дітей (2013, 2015 та 2019 років народження).

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в установі виконання покарання.

Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Доводи ОСОБА_1 про необґрунтованість постановленої ухвали є безпідставними, оскільки суд оцінив всі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що особа яка бажає довести, що вона стала на шлях виправлення не має у формі пасивної поведінки чекати для себе найбільш сприятливих умов аби проявити свої якості, а навпаки така особа має сама бути ініціатором і рушієм дій, які б могли однозначно вказувати про наявність особистості засудженого таких рішучих позитивних змін, що їх не можна ігнорувати та через їх стабільність подальше утримання особи є не раціональним. Однак, як в матеріалах особової справи на засудженого так і самим засудженим не було надано даних, щоб вказували на його виправлення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, як про це поставлене ним питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Філонова Ю. О. Рунов В. Ю. Левченко Т. А.