Справа № 161/9583/21
Провадження № 1-кп/161/820/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 11.03.2021 року, про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцьк, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , 11 березня 2021 року, близько 01 години 00 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, без мети збуту, перебуваючи поблизу шляхопроводу по вул. Ковельській, що у м. Луцьку, Волинської області, шляхом привласнення знайденого незаконно придбав, а саме: підняв з поверхні землі згорток липкої стрічки червоного кольору з вмістом порошкоподібної речовини, яка згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-21/2280- НЗПРАП від 21.04.2021 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої становить 0,7096 г., після чого незаконно зберігаючи при собі без мети збуту у лівій кишені штанів переніс на територію, прилеглу до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , де продовжував незаконно зберігати при собі без мети збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду місця події о 04 години 05 хвилин 11.03.2021.

За таких обставин, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP масою 0,7096 г.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується те, що він своїми умисними діями, спрямованими на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно знайшов наркотичний засіб, який вподальшому був у нього вилучений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, офіційно не працює.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді обмеження волі ближче до мінімальної межі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Процесуальні витрати стягнути із обвинуваченого відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання із випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази у справі, а саме:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої становить 0,7096 г., - знищити;
- оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації "Verbatium" - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-21/2280- НЗПРАП від 21.04.2021) в загальній сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1