Справа №: 404/4249/20
провадження №: 1-кп/398/162/21
УХВАЛА
Іменем України

"29" квітня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР під №0006470 22.08.2019 року, відносно
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Київ, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, на утриманні малолітніх дітей не має, одружений, працюючий на посаді охоронника у відділі безпеки ТОВ Технополь-Агро, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився с. Червонокостянтинівка, Петрівського району, Кіровоградської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючий на посаді охоронника у відділі безпеки ТОВ Технополь-Агро, депутат Бережинської сільської ради Кіровоградського району, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 15 п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився м. Семипалатинськ, республіки Казахстан, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працює, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
встановив:
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на 60 днів та про заміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_13 .
В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прокурор посилається на те, що на сьогоднішній день продовжують існувати встановлені слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу відносно обвинувачених ризики, передбачені статтею 177 КПК, зокрема ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, та один на одного з метою уникнення покарання, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_13 прокурор обґрунтовує тим, що під час прийняття судового рішення про зміну ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, судом було прийнято до уваги доводи захисту, а саме: наявність у ОСОБА_13 тяжких захворювань цукрового діабету 2 ступеню та гепатиту С. При цьому, прокурор зазначає, що основними документами на підтвердження стану здоров`я обвинуваченого являються довідки з медичної частини СІЗО, листи з ФДУ «ЦОЗ державної кримінально-виконавчої служби» в Кіровоградській області, витяги з амбулаторної картки хворого та довідки від лікарів отриманих задовго до затримання ОСОБА_13 . Однак в жодному документі не міститься беззаперечної позиції щодо неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_13 в умовах СІЗО . Кожен документ свідчить, що особа яка перебуває в умовах ізоляції, знаходиться на відповідних медичних обліках та отримує терапію в достатньому вигляді. Єдиним документом з категоричною позицією щодо неможливості перебування обвинуваченого ОСОБА_13 являється висновок експертів з питань судово-медичної експертизи від 15.02.2021. Зазначає, що всупереч вимогам ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу» якою визначено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз, попереднім захисником ОСОБА_13 замовлено проведення судово-медичної експертизи в ТОВ Центр судово-медичних послуг «МіБі-Лекс», працівники якого взагалі не вправі давати висновки такого характеру та провели експертизу за фотокопіями медичної документації. Згідно вказаного висновку: ОСОБА_13 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, а кваліфікована медична допомога може бути надана лише в стаціонарі ендокринологічного профілю.Крім того, прокурор вважає, за недоцільне приймати до уваги покази цивільної дружини ОСОБА_13 ОСОБА_14 які вона надавала в минулому засіданні та на які як на належний доказ суд посилався під час прийняття рішення про зміну ОСОБА_13 запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_14 не володіє відповідними медичними знаннями, не є лікарем а лише зробила пояснення побутового характеру. При наявності потреби ОСОБА_13 міг отримати консультацію та лікування від будь-якого лікаря з закладів охорони здоров`я з дотриманням правил, передбаченим Порядком надання медичної допомоги особам, узятим під варту, регламентований спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», і повідомленням про це суд.Сам по собі стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_13 та його пасивна поведінка щодо подання відповідних заяв до медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця, у сукупності із вищенаведеними обставинами та ризиками передбаченими статтею 177 КПК України не є підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або іншого будь - якого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, оскільки обвинувачений не позбавлений можливості реалізувати своє конституційне право на медичну допомогу в умовах перебування в установі попереднього ув`язнення. При цьому, вважає , що на сьогоднішній день продовжують існувати встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ризики, передбачені статтею 177 КПК, зокрема ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, та на інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення покарання, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_13 .
Надав суду довідку Кропивницької міської медичної частини №14 філії « ЦОЗ ДКВС України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 27.04.2021 року.В довідці зазначено, що зі слів ОСОБА_13 він має цукровий діабет з 2018 року. Скарг на момент прибуття до ДУ « Кропивницький слідчий ізолятор не заявляв.«.За час перебування у слідчому ізоляторі перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні з приводу основного захворювання .

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки ризики, про існування яких він стверджує, є надуманими.

Захисник ОСОБА_10 заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи , що обвинувачені тривалий час тримаються під вартою , а у клопотанні прокурора не обгрунтовано існування ризиків, доказів існування цих ризиків не надано.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора , згодний з думкою захисника по даному питанню.

Захисник ОСОБА_9 заперечила щодо клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_13 . Не погоджується з думкою прокурора щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_13 незаконним складом суду , а саме одноособово головуючим.Відвід судді , який прийняв одноособово таке рішення, не є підставою для перегляду даної ухвали. Доводи прокурора зводяться до не згоди з мотивами , з яких виходив суд при зміні запобіжного заходу.Клопотання не містить посилання на обставини щодо поведінки ОСОБА_15 після зміни запобіжного заходу.Останній дотримувався покладених на нього обов`язків.Зазначила, що ОСОБА_16 не мав можливості отримувати належне лікування в умовах СІЗО, в даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні. Надала суду довідку від 28.04.2021 року КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» про те, що ОСОБА_13 поступив на лікування до терапевтичного відділення №1 на ендокринологічне ліжко 26 квітня 2021 року за направленням лікаря-ендокринолога . Підставою для госпіталізації є декомпенсація цукрового діабету. Станом на 28 квітня 2021 року ОСОБА_13 продовжує обстеження, орієнтовний термін перебування на стаціонарі з дати поступлення 6-7 днів.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив проти задоволення клопотання про зміну йому запобіжного заходу. Зазначив, що за станом здоров`я потребує постійного лікування. В умовах слідчого ізолятора йому не може бути забезпечено ні належного лікування, ні харчування. Він і в даний час перебуває на стаціонарному лікуванні.Лікарі не можуть визначитися з його діагнозом та порядком лікування.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 7 серпня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 року запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжено на 60 днів, до 2 травня 2021 року, обвинуваченому ОСОБА_13 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, до 04 травня 2021 року включно.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Також суд враховує конкретні обставини та спосіб вчинення злочину за яких обвинувачується ОСОБА_11 . Суд враховує, що обвинувачений має неповнолітню дитину, яка має захворювання, має постійне місце проживання, роботи, є депутатом місцевої ради, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та вказує на недостатність застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Також суд враховує конкретні обставини та спосіб вчинення злочину за яких обвинувачується ОСОБА_12 . Суд враховує, що обвинувачений має сім`ю, постійне місце проживання та роботу, має почесну грамоту Верховної Ради України за особливі заслуги перед Українським народом, однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та вказує на недостатність застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_13 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Суд враховує, що обвинувачений безробітний, має сім`ю, дитину, постійне місце проживання,однак вважає, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та вказує на недостатність застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу. Щодо доводів захисника про наявність у обвинуваченого захворювання на цукровий діабет, суд зазначає, що відсутні докази того, що в умовах СІЗО неможливе надання обвинуваченому необхідної медичної допомоги. Також суд роз`яснює, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сам по собі не обмежує обвинуваченого у праві на отримання медичної допомоги у лікаря, якому він довіряє. Надання такої медичної допомоги може були забезпечено у порядку, передбаченому законодавством, зокрема відповідно до спільного наказу Міністерство юстиції та Міністерство охорони здоров`я від 10.02.2012 № 239/5/104 Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Порядок надання медичної допомоги особам, узятим під варту, регламентований спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту».
Відповідно до п. 2.3. Медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
2.6. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
2.7. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
2.8. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.
Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Крім того, в судовому засіданні 19.01.2021 року захисник ОСОБА_13 заявляв клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави , мотивуючи погіршенням стану здоров`я обвинуваченого та неможливістю отримання повноцінного лікування в умовах слідчого ізолятора. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 19 січня 2021 року продовжено ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою .Дана ухвала залишена без змін ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.02.2021 року.
В судовому засіданні стороною захисту не доведено, що зменшилися або припинили існувати ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинуваченого під вартою.
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене. Розгляд справи не розпочатий, не допитані потерпілі та свідки. Дана справа викликала значний суспільний інтерес.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд присяжних вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

Отже, суд встановив існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під вартою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_13 підлягає задоволенню.
Захисник ОСОБА_10 також заявив клопотання про застосування ст.. 206 КПК України щодо дотримання прав його підзахисного ОСОБА_12 по забезпеченню додержання його прав щодо належного утримання в умовах слідчого ізолятора. Зазначив, що останнього помістили в камеру, в якій антисанітарні умови, є наявність комах, які покусали обвинуваченого.
ОСОБА_12 підтримав клопотання захисника та зазначив, що в інших камерах, де він тримався, нормальні умови для тримання. На його звернення адміністрація не реагує.

Згідно ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність доручити начальнику ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" провести перевірку даної заяви захисника та у разі підтвердження даних фактів перевести ОСОБА_12 в камеру з належним санітарно-гігіенічним станом.

Керуючись ст.. 206 КПК України , ч.3 ст.315, ст.177 КПК України, суд присяжних,-
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_13 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів, починаючи з 29 квітня 2021 року до 27 червня 2021 року.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, починаючи з 29 квітня 2021 року до 27 червня 2021 року.
Змінити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 29 квітня 2021 року до 27 червня 2021 року.
Зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" провести перевірку заяви захисника ОСОБА_10 та у разі підтвердження даних фактів перевести ОСОБА_12 в камеру з належним санітарно-гігіенічним станом.
Про результати проведення перевірки негайно повідомити Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Копію ухвали направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" та прокурору Кіровоградської області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченим обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5