Справа № 367/7831/17
Провадження по справі № 1-кп/367/72/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 10.09.2016 р., близько 11 год 00 хв (точний час не встановлено), керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав по вулиці Семенівська в смт. Ворзель Київської області до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг: вулиці Семенівська (другорядна дорога) та автомобільної дороги Київ-Ковель, на 32 км + 700 м, (головна дорога). Маючи намір здійснити поворот ліворуч, в сторону смт. Бородянка Київської області, включив показник повороту ліворуч і зупинився на вимогу знаку «STOP» на стоп-лінії. Після цього, проявивши злочинну самовпевненість, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.01 № 1306, почав здійснювати маневр повороту ліворуч на головну дорогу, не надавши дорогу автомобілю марки «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який наближався до перехрестя по смузі для гальмування головної дороги з лівої сторони в сторону м. Буча Київської області. Через це ОСОБА_7 допустив зіткнення передньої лівої частини свого автомобіля із правою передньою частиною автомобіля марки «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », в результаті чого пасажиру автомобіля марки «ЗАЗ 110217», ОСОБА_5 , яка перебувала на передньому правому сидінні, було завдано ударів об виступаючі частини салону власного автомобіля, що призвело, в тому числі, до перелому голівки правої променевої кістки та ліктьового виростка ліктьової кістки з їх вивихом, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликають тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у скоєнні зазначеного вище злочину не визнав, вказував, що він 10.09.2016 р., близько 11 год 00 хв, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав з пасажиром в смт. Немішаєво Бородянського району Київської області. На вулиці Семенівська в смт. Ворзель Київської області заїхав на газову заправку, після чого під?їхав до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг: вулиці Семенівська (другорядна дорога) та автомобільної дороги Київ-Ковель (головна дорога). Маючи намір здійснити поворот ліворуч, в сторону смт. Бородянка Київської області, включив показник повороту ліворуч і зупинився на вимогу знаку «STOP» на стоп-лінії. В цей час відчув удар в ліве переднє крило, який здійснив автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_8 , від чого автомобілі розкидало по дорозі.

Вказував, що він не виїздив на смугу руху автодороги Київ-Ковель, зіткнення відбулось на узбіччі, де і була розташована стоп-лінія, на якій він зупинився. Зазначав, що ця стоп-лінія не вірно зазначена на схемі наслідків ДТП.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного вище злочину підтверджується:

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні повідомила, що 10.09.2016 р., приблизно об 11-00 год, вона з чоловіком, який керував автомобілем, сином та знайомим ОСОБА_9 на своїй машині «ЗАЗ Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхали по головній дорозі Київ-Ковель в напрямку м. Києва зі швидкістю приблизно 80 км/год. Вона перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя з вулицею Семенівська в смт. Ворзель Київської області, побачила автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв із увімкненим лівим показником повороту, а його водій міг бачити їх наближення. Коли вже проїздили повз нього, автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos» почав рух, через що відбулось зіткнення з правою передньою частиною їх автомобіля. Від цього вона та її син зазнали численних тілесних ушкоджень, а їй довелось встановити штучний лікоть;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що 10.09.2016 р., приблизно об 11-00 год, він разом з дружиною, сином та знайомим ОСОБА_9 на службовому автомобілі «ЗАЗ Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , їхали по головній дорозі Київ-Ковель в напрямку м. Києва. Була ясна суха погода. За 400-500 м до нерегульованого перехрестя з вулицею Семенівська в смт. Ворзель Київської області побачив автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos» під керуванням обвинуваченого, який стояв із увімкненим лівим показником повороту колесами на стоп-лінії, а бампер виступав за неї. Це не заважало йому проїхати повз нього. Коли вже проїздили перехрестя, автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos» почав рух, через що щоб уникнути зіткнення він почав зміщуватись ліворуч, але відбулось зіткнення з правою передньою частиною їх автомобіля. Від цього він, дружина, їх син та ОСОБА_10 зазнали численних тілесних ушкоджень, через що їх забрали швидка медична допомога;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні повідомив, що 10.09.2016 р., приблизно після 10-00 год, він разом з ОСОБА_11 , його дружиною Настею та їх сином на автомобілі «ЗАЗ Таврія» їхали по дорозі Київ-Ковель в напрямку м. Києва. Він перебував разом із сином ОСОБА_12 на задньому пасажирському сидінні. Рухались зі швидкістю 60-80 км/год. В смт. Ворзелі Київської області в правий бік їх автомобіля в`їхав автомобіль «Daewoo Lanos», через що їх автомобіль відкинуло на зустрічну смугу руху, а автомобіль «Daewoo Lanos» залишився на їхній смузі руху. Коли він та ОСОБА_13 вилізли з машини, почали витягувати з автомобіля Настю;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні повідомив, що у вересні 2016 року, в дообідній час (точніше дату та час не пам?ятає), він відпочивав в ресторані «Зелена красуня», що в смт. Ворзель Київської області. Після цього він на автомобілі «Volkswagen Cadi» виїхав на автодорогу Київ-Ковель і почав рухатись в сторону м. Буча. В цей час його обігнав з правої сторони автомобіль «ЗАЗ Таврія» зеленого кольору. За 200 м до перехрестя побачив, що там з правої сторони зупинився автомобіль «Daewoo Lanos» золотистого кольору. Автомобіль «ЗАЗ Таврія» не повернувся у смугу його руху. Він не бачив як саме, але відбулось зіткнення автомобілів «ЗАЗ Таврія» та «Daewoo Lanos». Він об?їхав ці автомобілі, зупинився, підійшов подивитись. Оскільки спішив, дав свій номер телефону якомусь журналістові і поїхав далі;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні повідомив, що він є знайомим обвинуваченого ОСОБА_7 , бо часто викликає його як таксі. 10.09.2016 року (час не пам?ятає), він зателефонував ОСОБА_7 і попросив підвезти його в смт. Немішаєво, щоб придбати там автозапчастини, на що той погодився. Приблизно об 11-00 год вони на автомобілі «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_7 заїхали на газову заправку «СТС», що в смт. Ворзель Київської області. Після виїзду із заправки, перед виїздом на автодорогу Київ-Ковель, зупинились на вимогу знаку «STOP» і почали під`їжджати до стоп-лінії, яка розміщена за 5 метрів від знаку, на половині смуги гальмування, щоб здійснити поворот ліворуч. В цей час відчув удар в ліве переднє колесо автомобіля, який завдав автомобіль «ЗАЗ Таврія», що рухався з лівої сторони по асфальтованому узбіччі. Від зіткнення потерпіла була зажата між склом та сидінням. Він витягнув її та разом з дитиною відвіз на попутному транспорті в лікарню в м. Буча. Зазначив, що його показання відрізняються від тих, що надавав під час досудового розслідування, бо неуважно читав протокол допиту, тому що його торопив слідчий;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні повідомив, що він 10 вересня, в період з 10 по 11 годину (рік та точний час не пам?ятає), на автомобілі «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_3 їхав зі сторони смт. Ворзель в сторону траси Київ-Ковель. Перед перехрестям з автодорогою Київ-Ковель, з газової автозаправки виїздив автомобіль «Daewoo Lanos». Він надав йому дорогу і автомобіль «Daewoo Lanos» під?їхав приблизно до стоп-лінії після знаку «STOP», маючи намір здійснити поворот. В цей час відбулось зіткнення цього автомобіля та автомобіля «ЗАЗ Таврія», який рухався ліворуч, зі сторони смт. Немішаєво в сторону м. Буча Київської області по узбіччю. Він зробив фотознімки наслідків ДТП і виклав фото на сайті «ДТП Kiev.ua», тому що він є журналістом;

-протоколом огляду місця ДТП від 10.09.2016 р. із схемою ДТП та фототаблицею (т. 1 а.с. 133-145), якими підтверджуються дорожня обстановка, місце скоєння ДТП, напрямки руху автомобілів до ДТП та їх розташування після ДТП;

-актами огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10.09.2016р. та протоколом огляду транспортних засобів від 12.11.2016 р. (т. 1 а.с. 146, 147, 150-153), якими зафіксовано пошкодження автомобілів «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » після ДТП;

-довідкою травмпункту Ірпінської ЦМЛ від 10.09.16 № 9840 (т. 1 а.с. 161) згідно якої у ОСОБА_5 виявлено ЗЧМТ, СГМ, поширена рвана рана правої половини обличчя, закритий перелом правого ліктьового відростку зі зміщенням;

-висновком експерта від 30.11.16 № 228 (т. 1 а.с. 174-175), яким встановлено, що внаслідок вказаної вище ДТП у ОСОБА_5 виявлено численні садна і синці верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та поширеної рани вилично-скроневої ділянки справа, які - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; перелом голівки правої променевої кістки та ліктьового виростка ліктьової кістки з їх вивихом, які виносяться до категорії тілесних ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таких, що викликають тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2017 р. (т. 1 а.с. 167-169), під час якого свідок ОСОБА_8 показав на місцевості як відбувались події, що передували ДТП, і було здійснено заміри часу та відстані, які проїхали автомобілі перед зіткненням;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2017 р. (т. 1 а.с. 170-172), під час якого потерпіла ОСОБА_5 показала на місцевості як відбувались події, що передували ДТП, і було здійснено заміри часу та відстані, які проїхали автомобілі перед зіткненням;

-висновками експерта від 26.12.16 № 19/8-02/1454 та № 19/8-02/1451 (т. 1 а.с. 179-182, 184-187), згідно яких всі системи автомобілів «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », перед ДТП, що сталася 10.09.2016 р., були в працездатному стані;

-висновком експерта від 29.05.17 № 12-1/752 (т. 1 а.с. 193-196), яким підтверджено, що автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », рухався, а показання ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , про те, що автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед зіткненням перебував у нерухомому стані, є технічно неспроможними;

-висновком експерта від 22.09.17 № 12-1/1149 (т. 1 а.с. 197-200), згідно якого водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 за даних дорожніх умов повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, тобто дати дорогу транспортному засобу, що наближався до нерегульованого перехрестя по головній дорозі незалежно від напрямку їх подальшого руху. Жодних перешкод технічного характеру у нього не було і таке порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху перебуває у причинному зв?язку із ДТП. В той же час, водій автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_8 рухався без порушень правил дорожнього руху і не мав технічної можливості уникнути зіткнення автомобілів шляхом застосування термінового гальмування;

-фотознімками (т. 1 а.с. 220-235, т. 2 а.с. 6-13) якими підтверджується розташування транспортних засобів учасників ДТП після її скоєння та наявність дорожніх знаків та дорожньої розмітки на перехресті, де вона відбувалась.

Суд відкидає надані стороною обвинувачення висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння від 10.09.2016 р., протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп?яніння від 10.09.16 № 243, довідки з травмпункту Ірпінської ЦМЛ від 10.09.2016 р., висновки експерта від 18.11.16 № 227, від 05.10.16 № 171, від 20.04.17 № 51 (т. 1 а.с 148, 149, 162-164, 173, 176, 177), оскільки вони не доводять і не спростовують наявність чи відсутність обставин скоєння ОСОБА_7 злочину.

Схему ОДР автодороги М-07 Київ-Ковель на 32 км + 700 м (т. 1 а.с. 160) суд відкидає, оскільки така схема не відповідає реальній організації дорожнього руху, зафіксованій у протоколі огляду місця ДТП від 10.09.2016 р. із схемою ДТП і фототаблицею (т. 1 а.с. 133-145) та фотознімках (т. 1 а.с. 220-235, т. 2 а.с. 6-13), а саме: у схемі ОДР відсутня асфальтоване узбіччя та полоса гальмування для повороту праворуч, по якій рухався автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_8 , і відповідна дорожня розмітка.

Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого, його захисника та свідка ОСОБА_15 відносно того, що у момент зіткнення автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у нерухомому стані, оскільки такі твердження спростовуються висновком експерта від 29.05.17 № 12-1/752 (т. 1 а.с. 193-196), де зазначено, що автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », рухався, а показання ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , про те, що автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед зіткненням перебував у нерухомому стані, є технічно неспроможними.

Це ж саме підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 , пояснивши, що виходячи із деформації частин автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , удар відбувся зпереду назад та зліва направо. В разі якби удар відбувся у стоячий автомобіль, то, враховуючи напрямок руху автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », удар відбувся би ззаду наперед або перпендикулярно осі автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos». До того ж, вказав, що розташування автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ДТП частково на зустрічній смузі руху вказує на те, що в момент зіткнення він вже мав кінетичну енергію, отже рухався. В разі якби він стояв, то його би відкинуло в іншу сторону - в сторону правого узбіччя.

Суд вважає безпідставними посилання сторони захисту на те, що водій автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_8 , не мав права рухатись в момент ДТП по узбіччю. Суд погоджується, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху (далі ПДР) узбіччя це виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Судом також встановлено, що ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », порушив це правило, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , повідомивши, що автомобіль ОСОБА_8 випередив його з правої сторони, тобто по асфальтованому узбіччю. Однак, таке порушення не могло призвести до ДТП з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки було вчинено задовго до перетину автомобілем перехрестя.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », не повертався на смугу руху до перехрестя, але суд приймає до уваги, що асфальтоване узбіччя перед перехрестям переходить у смугу для гальмування і повороту праворуч (що не заперечували сторони та потерпіла), отже, під?їжджаючи до перехрестя автомобіль під керуванням ОСОБА_8 вже рухався не по узбіччю, а по смузі для гальмування.

Згідно з п. 10.8 ПДР якщо в місці з`їзду з дороги є смуга гальмування, водій, який має намір повернути на іншу дорогу, повинен своєчасно перестроїтися на цю смугу і знижувати швидкість тільки на ній.

Дана норма не забороняє рухатись по смузі гальмування прямо, не здійснюючи поворот, якщо іншими знаками чи дорожньою розміткою це не заборонено.

З наданих сторонами фотознімків не вбачається, що в зоні перехрестя, де відбулась ДТП, існують знаки чи дорожня розмітка, які б забороняли рух транспортних засобів прямо зі смуги для гальмування.

Дійсно, судом встановлено, що стоп-лінія (1.12) та суцільна лінія розмітки (1.1), виходять частково на смугу для гальмування та розгону, що підтверджується зазначеними вище фотознімками. Згідно вимог Розділу 34 ПДР перетин транспортними засобами дорожньої розмітки 1.1 та 1.12 заборонено.

Однак, суду не надано доказів того, що перетин цих ліній перед зіткненням здійснив автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Навпаки, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказував, що він мав змогу здійснити проїзд перехрестя, не зачепивши автомобіль ОСОБА_7 , якби той стояв на стоп-лінії, а перед зіткненням щоб уникнути зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos» (який здійснював маневр поворотку ліворуч) він на своєму автомобілі зміщався ліворуч.

До того ж, згідно висновку експерта від 20.03.17 № 345ат (т. 1 а.с. 189-191), не представилось можливим встановити місце зіткнення автомобілів «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Таким чином, у суду відсутні дані на підтвердження того, що автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », порушивши правила дорожнього руху, перетнув або повинен був перетнути суцільну лінію 1.1 та стоп-лінію 1.12.

До такого ж висновку дійшов і експерт ОСОБА_18 , який в судовому засіданні зазначив, що автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », мав право рухатись через перехрестя прямо зі смуги гальмування, не перетинаючи стоп-лінію.

Безпідставними суд вважає посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », здійснював обгін на перехресті, оскільки хоч відповідно до п/п «а» п. 14.6 ПДР обгін на перехресті заборонено, слід визначитись із тим, що таке обгін.

Згідно з п. 1.10 ПДР обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ні до, ні під час ДТП, не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху, отже і не здійснював обгін.

Суд враховує, що відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Однак, у ОСОБА_7 не було підстав вважати, що автомобіль «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », не зможе здійснювати рух прямо зі смуги гальмування, оскільки жодних дорожніх знаків чи дорожньої розмітки, які б забороняли це робити, не було. При цьому, в той день була суха, сонячна погода, ОСОБА_7 на своєму автомобілі виїхав частково на смугу для гальмування та розгону, отже він мав змогу бачити транспортні засоби, що наближались до перехрестя по головній дорозі, як по смузі руху, так і по смузі гальмування. Тому він зобов?язаний був до виїзду на головну дорогу пропустити усі транспортні засоби, що наближались по ній до перехрестя.

Сторона захисту також посилалась на те, що не слід брати до уваги висновок експерта від 22.09.17 № 12-1/1149 (т. 1 а.с. 197-200), оскільки він був проведений на підставі Схеми ДТП, яка не відповідає реальним обставинам.

Суд вважає таке посилання безпідставним, оскільки, не зважаючи на те, що стоп-лінія на Схемі ДТП намальована некоректно, в тому числі на рівні межі автодороги Київ-Ковель, розмір відстані від смуги для руху транспортних засобів до стоп-лінії в 2,5 м вказує на її фактичне розташування на смузі для гальмування та розгону, ширина якої 3,40 м, і, враховуючи, що всі ці дані були відомі усім експертам по справі, це не призвело до невірного висновку.

До того ж, експерти ОСОБА_18 і ОСОБА_17 були допитані в судовому засіданні, їх увагу було звернуто на вказані недоліки Схеми ДТП, і ними було надано висновки, які підтвердили висновки, зроблені ними під час досудового розслідування.

Також суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що тілесні ушкодження внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримала через порушення нею та її чоловіком ОСОБА_8 Правил дорожнього руху, а саме те, що потерпіла під час руху автомобіля перебувала не пристебнутою паском безпеки, виходячи з наступного.

Дійсно в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що під час руху автомобіля «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », вона перебувала не пристебнутою паском безпеки, що є безумовним порушенням вимоги п/п «в» п. 2.3 ПДР, але таке порушення не перебуває в причинно-наслідковому зв?язку із зіткненням автомобілів, що призвело до тілесних ушкоджень потерпілої. Тобто, не було би зіткнення не було би і ушкоджень, не зважаючи на невикористання пасків безпеки.

Захисник також посилався на те, що під час досудового розслідування було порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки йому було вручено підозру і направлено обвинувальний акт до суду в один день і він не мав змоги залучити захисника для отримання правової допомоги.

Згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування 31.10.2017 р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, роз?яснено право на захист та допитано в якості підозрюваного. В цей же день йому було надано доступ до матеріалів судового розслідування та складено і затверджено обвинувальний акт.

Суду не надано доказів того, що після роз?яснення підозрюваному ОСОБА_7 права на захист він забажав залучення захисника, просив слідчого надати йому час для цього чи просив призначити йому захисника за рахунок держави і в цьому йому було відмовлено.

Отже, відсутні докази порушення права обвинуваченого на захист під час досудового розслідування. Крім того, під час розгляду обвинувального акту в суді він мав захисника, який надавав йому належну правову допомогу.

Обираючи ОСОБА_7 міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв нетяжкий злочин.

Як особа обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, враховуючи, що обвинувачений не визнає своєї вини, внаслідок ДТП постраждало троє осіб, в тому числі малолітня дитина, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні ДТП, не зробив для себе належних висновків, суд позбавляє його права керувати транспортними засобами на один рік.

Суд не вважає за можливе призначити обвинуваченому більш м?яке покарання, визначене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки відсутні будь-які пом?якшуючі обставини для цього. До того ж, суд позбавляє його права керувати транспортними засобами, а отже він не матиме змоги працювати водієм і сплачувати штраф чи відбувати виправні роботи.

Обирати покарання у виді обмеження волі суд вважає недоцільним, враховуючи характеристику обвинуваченого.

В той же час, суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 10.09.2016 р. особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на час ухвалення вироку особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, враховуючи, що найтяжчим покаранням, передбаченим санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, є обмеження волі, згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України на час ухвалення вироку закінчився строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення ним вказаного вище злочину.

В судовому засіданні обвинувачений відмовився від звільнення його від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, просив виправдати його.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності, суд, призначивши йому покарання за скоєний ним злочин, звільняє його від такого покарання.

Суд не застосовує відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки жодних клопотань з цього приводу не надходило.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

В рамках даного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 від свого імені та від імені її малолітнього сина ОСОБА_19 звернулась до обвинуваченого ОСОБА_7 із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов мотивували тим, що ОСОБА_7 10.09.2016 р., близько 11 год 20 хв, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість уникнути зіткнення, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг: вулиці Семенівська (другорядна дорога) та автомобільної дороги Київ-Ковель, на 32 км + 700 м (головна дорога), почав здійснювати маневр повороту ліворуч з другорядної дороги на головну дорогу, не надавши дорогу автомобілю марки «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, через що допустив зіткнення передньої лівої частини свого автомобіля із правою передньою частиною автомобіля марки «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », пасажирами якого були вона та її син. В результаті цього їй та її сину були завдані тілесні ушкодження, а саме: у неї численні садна і синці верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та поширеної рани вилично-скроневої ділянки справа, які - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; перелом голівки правої променевої кістки та ліктьового виростка ліктьової кістки з їх вивихом, які виносяться до категорії тілесних ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таких, що викликають тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я; у її сина ОСОБА_19 забійна рана чола.

Через отримані ушкодження вона пройшла курс стаціонарного та амбулаторного лікування, перенесла дві операції, на що було витрачено 19 000,00 грн., та пройшла курс реабілітації по розробленню руки, за що витратила 10 000,00 грн.

Окрім матеріальної шкоди їй завдано моральної шкоди через біль, якої вона зазнала під час ДТП, у зв?язку з тим, що перенесла дві операції, тривале лікування та реабілітацію, не мала можливості вести звичайний ритм життя, самостійно себе обслуговувати, брати на руки свого сина та інше, що призводило до дискомфорту, безпомічності, тривоги. До того ж, все це не порівнюється з тим, що вона відчувала, бачучи свою дитину, яка постраждала фізично та психологічно, постійно згадувала про ДТП, та отримала шрам на лобовій частині, який дуже гарно видно.

Просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь та ОСОБА_19 матеріальну шкоду в розмірі 29 000,00 грн. і моральну шкоду в розмірі 71 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали позов, просили його задовольнити.

ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти позову, оскільки відсутні докази вини обвинуваченого у скоєнні ДТП та завданні ушкоджень позивачам, а також у зв?язку з тим, що тілесні ушкодження потерпіла отримала через те, що не була пристебнута паском безпеки.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_19 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами два та три статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 злочину через порушення правил дорожнього руху потерпіла ОСОБА_5 та її дворічний син ОСОБА_19 зазнали тілесних ушкоджень, а саме: у неї численні садна і синці верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та поширеної рани вилично-скроневої ділянки справа, які - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; перелом голівки правої променевої кістки та ліктьового виростка ліктьової кістки з їх вивихом, які виносяться до категорії тілесних ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таких, що викликають тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я; у її сина забійна рана чола.

Медичними довідками, виписками з медичної картки амбулаторного/стаціонарного хворого (т. 1 а.с. 161, 162, 165, 166), товарними чеками, фіскальними чеками і рахунками на оплату (т. 1 а.с. 205-217) підтверджується, що на лікування та реабілітацію ОСОБА_5 було витрачено 29 000,00 грн.

На підставі наведеного вище обґрунтування ця сума повинна бути стягнута з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 .

При цьому, суд не знаходить підстав для стягнення цієї чи будь-якої іншої суми на відшкодування матеріальної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_19 , оскільки суду не надано доказів витрат на його лікування.

Суд також вважає, що ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди, що полягала у фізичному болю та стражданнях у зв?язку із отриманням тілесних ушкоджень під час ДТП, лікуванням таких ушкоджень (в тому числі перенесення операцій) та у зв?язку із зміною звичного способу життя через це.

Суду не надано доказів наявності інших обставин, які призвели до моральних страждань ОСОБА_5 .

Суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди слід стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 грошову суму, але суд вважає, що розмір відшкодування такої шкоди потерпілою дещо завищено, тому стягує на її користь у відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн.

Суд не знаходить підстав для стягнення з обвинуваченого суми на відшкодування моральної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_19 , оскільки суду не надано доказів завдання йому такої шкоди. Обставини, зазначені в позовній заяві, залишились не доведеними в суді.

Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого проти позову з підстав зазначених у вироці вище.

Також суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що шкода, завдана внаслідок ДТП потерпілій та її сину, повинна відшкодовуватись страховою компанією, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки суду не надано доказів того, що таке страхування було на час скоєння ДТП.

Керуючись ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 128, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 03 (три) місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 суд не обирає.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_19 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 29 000,00 грн. (Двадцять дев?ять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди та 30 000,00 грн. (Тридцять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 5 431,68 грн. (П?ять чотириста тридцять одну гривню 68 коп.).

Речовий доказ: автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у користуванні ОСОБА_7 .

Речовий доказ: автомобіль марки «ЗАЗ 110217», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », залишити у користуванні ОСОБА_8 .

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги після залишення його без змін судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1