Справа № 756/4861/21
Номер провадження № 1-кп/756/1032/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року місто Київ

Обол онський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою та можливість призначення до судового розгляду кримінальне провадження, внесене 13.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346, у відношенні:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубосари Республіки Молдова, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:
31.03.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт затверджений 31.03.2021 у кримінальному провадженні, внесеного 13.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346, у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу згідно вимог ст. 35 КПК України, 31.03.2021 зазначений обвинувальний акт передано на розгляд головуючому судді.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 31.03.2021 дане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, потерпілий також просив призначити справу до судового розгляду. Захисник та обвинувачені проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Ураховуючи відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченими копії обвинувального акту, склад осіб, що підлягають виклику.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім того, у судовому засіданні прокурором заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України про обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується 12.04.2021. При цьому, на думку прокурора наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На вказані ризики, на думку прокурора, вказують ті обставини, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, оскільки посягає на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, за вказане кримінальне правопорушення, передбачено покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про те, що з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину в разі доведення його провини в суді, обвинувачені можуть вчиняти дії щодо ухилення від суду.

При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачені не мають офіційного джерела доходу, належних засобів для існування, не зайняті суспільно-корисною працею та вирішили збагатитись за рахунок чужого майна із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Крім того, ОСОБА_4 має три не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, утому числі за аналогічний злочин, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили обрати інший запобіжний захід. Зокрема захисник просив обрати обвинуваченим інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, або застосувати разом із триманням під вартою також заставу, у розмірі 40 000 грн, яку здатні внести батьки обвинувачених, а також визначити на розсуд суду обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Отже, у випадку обрання іншого запобіжного обвинувачені зможуть знайти роботу та відшкодувати шкоду потерпілому.

Також обвинувачені просили врахувати, що вони разом винаймають в Києві кімнату в квартирі, де винаймають інші кімнати інші особи. У Київ приїхали з метою знайти роботи, але через карантин не змогли знайти роботу за фахом.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні просив клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, захисника та потерпілого, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, клопотання прокурора свідчить, що підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суд ураховує, що письмова версія клопотання містить формулювання «про продовження тримання під вартою». Однак положення статті 315 КПК України не дають суду повноважень на продовження, а лише обрання, зміну та скасування запобіжного заходу. Тож у судовому засіданні на запитання суду, прокурор уточнив клопотання та просив саме обрати запобіжний захід. Сторона захисту проти цього не заперечувала.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Судом вже було наведено, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості обвинувачених. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник просив урахувати те, що суд не має право вирішувати питання обґрунтованості підозри, оскільки стадію досудового розслідування закінчено. Однак захисник просив перевірити необґрунтованість висунутого обвинувачення, яке сформовано в обвинувальному акті. На думку захисника обвинувачення повинно бути пред`явленим, ураховуючи ті матеріли, що ним були вивчені, за ст. 186 КК України, що є менш тяжким злочином, ніж наразі висунуте обвинуваченим.

Дійсно, стаття 315 КПК України відсилає на загальні положення щодо застосування запобіжних заходів, зокрема до ст. 194 КПК України. Складовим елементом обрання запобіжного заходу, як і його продовження, є дослідження обґрунтованості підозри. Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання як обґрунтованість підозри, обґрунтованість висунутого обвинувачення чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, та ці категорії нівелюються саме після складання обвинувального акту та спрямування його до суду. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості, як і передчасно впливають на оцінку доказів та висновків щодо доведення винуватості поза розумним сумнівом, тобто на неупередженість до виходу до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті. Бо оцінка обґрунтованості підзори полягає в оцінці матеріалів кримінального провадження, які відповідають вимогам ст. 84 КПК України, та дають підстави для прийняття рішення в порядку ст. 94 КПК України.

Ці висновки також вказують на те, що суд не може оцінювати об`єктивну сторону злочинів, передбачених ст. 186 КК України та 187 КК України на підстави лише викладені в обвинувальному акті.

Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на обмеженні питань, які суд має право приймати в підготовчому судовому засіданні, зокрема дослідити обвинувальний акт лише з точки зору відповідності ст. 291 КПК України, без можливості надання оцінки висунутому обвинуваченню. Це також ґрунтується і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 7, 9, 17, 22, 23, 26 КПК України, якими визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, такий розсуд суду дає обґрунтовані підстави вважати, що положення глави 18 КПК України застосовуються судом під час судового розгляду лише в тій частині, що не суперечать загальним положенням судового провадження.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом встановленим законом, було надано відповідні висновки наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження. А також те, що щодо осіб складено обвинувальний акт, який спрямований до суду та є наразі предметом розгляду суду з визначеними процесуальним кодексом стадіями, зокрема дослідженням доказів на обґрунтування висунутого обвинувачення, оцінку якому суд надає безпосередньо під час постановлення вироку в нарадчій кімнаті.

Досліджуючи клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинувачених в судовому засіданні, а також відомості про особистість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що обвинувачені можуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, як і з підставами їх існування, вказаними прокурором у судовому засіданні.

Ці висновки суду свідчать, що наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід тримання під вартою, відповідає особистості обвинувачених та встановленим обставинам наявності ризикам, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинувачених та наведені прокурором у клопотанні. Отже, наразі відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та обрання відповідно до вимог ст. 315 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

Також слід зазначити, що тяжкість покарання не є обґрунтуванням ризиків, а оцінюється як інші обставини, визначені ст. 178 КПК України. Тож, наразі, тяжкість покарання, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України не є виключною обставиною обраного запобіжного заходу. Даючи оцінку доводам сторони захисту, зокрема ненадання разом з клопотанням саме доказів в обґрунтування ризиків, суд ураховує, що поняття ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України немає. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр, щодо таких ризиків тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом було наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд ураховує, що захисник просив змінити запобіжний захід на більш м`який, однак суду не надав будь-яких посилань чи доказів зменшення тих ризиків, які були підставою для його обрання, а отже їх клопотання не було обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій пов`язаних з насильством, на думку суду, відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не слід визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Суд також наголошує, що запобіжний захід у вигляді застави передбачає наявність постійного місця проживання. У судовому засіданні обвинувачені надали пояснення, згідно із якими вони таке житло мали перед затриманням. Але наразі їм не відомо щодо можливості проживати там, та чи є там їх речі та документи. За таких обставин суд не може надати оцінку можливості застосуванню такого запобіжного заходу як застава, оскільки відсутні можливості оцінки зниження ризику переховування без відомостей про визначене, стале місце проживання.

Керуючись ст. 7, 31, 177-178, 182-184, 194, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва о 14:00 год. 13.04.2021.

Судовий розгляд кримінального провадження провести одноособово, викликав у судове засідання прокурора, обвинувачених, захисника, потерпілого та свідків.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 в вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 в вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченим запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.

Ухвала діє до 07.06.2021 та підлягає негайному виконанню після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1