Справа № 583/696/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання старшого слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 21 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка, Царичанського р-н., Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має освіту неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 18.08.2015 року за ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.03.2019 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільненого 04.08.2020 року по відбуттю строку покарання,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 року до суду з клопотанням погодженим прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся старший слідчий Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, яке обґрунтоване тим, що 21.02.2021 року близько 03-ї години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходячись біля супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», магазин «Продукти - 515», який розташований за адресою: вул. Армійська 1, м. Охтирка, Сумська область побачив раніше не знайомого йому мешканця м. Охтирка ОСОБА_6 , з мобільним телефон в руках. В подальшому близько 04-ї години у ОСОБА_6 виник конфлікт із раніше незнайомою йому дівчиною, після чого він побіг в бік АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 , який спостерігав цю ситуацію виник корисливий умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого, а саме мобільним телефоном ОСОБА_6 із застосуванням насильства.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , побіг за ОСОБА_6 в бік вул. Батюка м. Охтирка, де за будинком №6Б, неподалік Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості умисно наніс один удар ногою в область колінного суглобу ОСОБА_6 , в результаті чого той впав, а ОСОБА_5 наніс ще близько 5 ударів ногами по обличчю та тілу лежачого потерпілого, після чого вирвав із рук ОСОБА_6 його мобільний телефон Vernee Mix 2 M2 4/64GB, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , синього кольору в силіконовому прозорому чохлі.

Вказаним мобільним телефоном ОСОБА_5 відкрито заволодів у присутності потерпілого ОСОБА_6 , після чого залишив місце події та розпорядився незаконно здобутим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди.

В результаті протиправних, насильницьких дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу та забій лівого коліна.

Вчиняючи вказані злочинні дії ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди та тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми умисними діями вчиненими при вказаних фактичних обставинах, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Слідчий зазнавав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи, у зв`язку з чим має нестабільне матеріальне становище, а тому наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, зареєстрований в іншому населеному пункті; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить вчасне, якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи вищевикладене просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні наполягали на задоволенні клопотання та обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вислухавши думку прокурора, доводи слідчого, пояснення підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України зі слідуючих підстав.

Відповідно до підпункту «с» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Встановлено, що в провадженні Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 21 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000092 від 21 лютого 2021 року 21.02.2021 року до Охтирського РВП надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невідома особа в м.Охтирка по вул.. Батюка відкрито заволоділа його мобільним телефоном Vernee Mix 2.

24.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На переконання слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачене кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, не має постійного місця роботи, залишаючись на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, вжити заходів до знищення речових доказів та документів, що мають значення для досудового розслідування, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілотого, що і свідчить про недостатність застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим у ст.177 ч.1 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих сторонами кримінального провадження доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме протоком огляду місця події, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду предмету, протоколом допиту потерпілого, протолом допиту свідків, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності, та визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, на даній стадії при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчий суддя, вважає, що існує обґрунтована наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Наявність ризику можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду проявляється в тому, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у зв`язку з цим йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Що стосується незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, то на переконання слідчого судді, вказаний ризик дійсно існує, оскільки не перебуваючи під вартою, він зможе контактувати та незаконно впливати на них з метою зміни ними показів, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані обставини у сукупності з іншими, передбаченими ч.1 ст.194 КПК України, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, в судовому засіданні доведено наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд, керуючись вимогами ч.4 ст. 183 КПК України, дійшов висновку не визначати підозрюваному розмір застави.

Відповідно до положень ч.4 ст.196, ст.197 КПК України слідчий суддя визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою підозрюваного з моменту взяття під варту, але не більше, ніж до 24.00 год. 24.04.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту з 24 лютого 2021 року до 24 години 24 квітня 2021 року з подальшим утримуванням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Дата закінчення дії ухвали 24 год. 24 квітня 2021 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду ОСОБА_1