490/3389/21 20.05.2021
н/п 1-кп/490/416/2021
Справа № 490/3389/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000868 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, національність українець, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, постійне місце проживання АДРЕСА_1 , останнє тимчасове місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 08.04.2020 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
23.11.2020 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував в приміщенні квартири своєї знайомої ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час ОСОБА_3 поросив у ОСОБА_7 скористатись мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A31», чорного кольору, вартістю 5759,04 грн., що належить ОСОБА_6 . Після чого, отримавши мобільний телефон від ОСОБА_7 , у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вказаним майном, шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел ОСОБА_3 утримуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A31», чорного кольору, що належить ОСОБА_6 при собі, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає покинув приміщення квартири. В подальшому ОСОБА_3 розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 збиток на загальну суму 5759,04 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, що полягає у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
07 травня 2021 року між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 190 КК України, розкаявся у скоєному. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину, на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі п. п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. А також, сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також підтвердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор також просив затвердити дану угоду та пояснив, що угода відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченого, відповідно до положень ч. 2 ст. 190 КК України.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи положення статті 325 КПК України, суд вважає можливим провести підготовче судове засідання без участі потерпілої.
Таким чином, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 від 07 травня 2021 року, потерпіла не заперечує проти угоди про визнання винуватості укладеної між ОСОБА_3 та прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва.

Крім цього, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і визначені за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок Корабельного районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2020 року за яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу, підлягає окремому виконанню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення товарознавчої експертизи №1779 від 27.11.2020, сума витрат складає 980,70 грн. відповідно до вимог статті 124 КПК України, належить стягнути з обвинуваченого.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. ст. 314, 373 - 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Угоду про визнання винуватості від 07 травня 2021 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, 2 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи №1779 від 27.11.2020у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A31», чорного кольору, imei № НОМЕР_1 , imei № НОМЕР_2 залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суд у після його проголошення негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1