Справа № 127/7279/21
Провадження № 1-кп/127/309/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2020 р. за № 0002082 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інваліда 2 групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 13 грудня 2020 року приблизно о 14 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони села Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, по проїзній частині вулиці Тиврівське шосе, в районі вулиці Хресної, не врахував дорожню обстановку щодо організації кругового руху та вимоги відповідного дорожнього знаку, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності допустив зіткнення з технічно справним автомобілем марки «Hyundai 130», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по належній йому смузі, в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1231 від 28.02.2021 року у виді сполучної травми тіла, закритої черепно-мозкової травми (забиті рани на обличчі, крововиливи в м`які покрови голови відповідно лобній ділянці по центру, субарахноїдальний крововилив в потиличній долі головного мозку справа), закритої тупої травми живота (розрив печінки (клінічно), розрив селезінки (клінічно)), закритого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині, садна обох колінних суглобів. Дані травми мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Між сполучною травмою тіла, яка ускладнилась травматичним шоком та смертю ОСОБА_7 є причинно- наслідковий зв`язок.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-20/18058-ІТ від 30.12.2020 року, - «...В заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Hyundai 130» державний номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21011» шляхом термінового гальмування та зупинитися раніше, ніж місце його зупинки буде досягнуте автомобілем «ВАЗ 21011», тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «ВАЗ 21011» - ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 11.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 10.1, 11.1, дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух» та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» Правил дорожнього руху, згідно з якими: п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 11.1 - «Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16. 5.17.1. 5.17.2., а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними»; Дорожній знак 4.10 «Круговий рух» - вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом; Дорожня розмітка 1.1 «Вузька суцільна лінія» - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Порушення вимог п. п. 10.1, 11.1, дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух» та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та жалкує про вчинене. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Як вбачається з матеріалів справи, особи з числа близьких родичів чи членів сім`ї ОСОБА_7 згоди на залучення до кримінального провадження як потерпілих не надали.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни, є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інвалідом 2 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та жалкує про вчинене.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
При цьому суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, інвалідом 2 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та жалкує про вчинене.
Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.
Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, із звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2020 року на автомобіль марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_2 , який було вилучено в ОСОБА_3 , та автомобіль марки «Hyundai 130», державний номерний знак НОМЕР_3 , який було вилучено в ОСОБА_6 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.
Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № СЕ-19/102-20/18058-ІТ від 30.12.2020 року в розмірі 1 144 грн. 15 коп., висновок експерта № СЕ-19/102-20/17565-ІТ від 12.01.2021 року в розмірі 1 144 грн. 15 коп., висновок експерта № СЕ-19/102-20/17772-АВ від 05.01.2021 року в розмірі 1 144 грн. 15 коп., в загальному розмірі 3 432 грн. 45 коп.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, в розмірі 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 45 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2020 року на автомобіль марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_2 , який було вилучено в ОСОБА_3 , та автомобіль марки «Hyundai 130», державний номерний знак НОМЕР_3 , який було вилучено в ОСОБА_6 , - скасувати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до постанови слідчого від 13.12.2020 року приєднаний до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та знаходиться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32, повернути безоплатно особі, в якої він був вилучений - ОСОБА_3 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки «Hyundai 130», державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до постанови слідчого від 13.12.2020 року приєднаний до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та відповідно до розписки від 13.12.2020 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити власнику ОСОБА_6 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск із відеозаписом з камери відеореєстратора автомобіля марки «Hyundai 130», державний номерний знак НОМЕР_3 , від 13.12.2020 року, який відповідно до постанови слідчого від 28.12.2020 року приєднаний до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя