Справа № 317/414/21
Провадження № 1-в/317/72/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника адміністрації колонії ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, не одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.03.2016 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 10.01.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04.04.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі,

засудженого 23.11.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1-3 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Зараховано фактично відбутий строк з 20.02.2018 по 05.04.2018 включно за вироком від 10.01.2018 з розрахунку: день за день та строк попереднього ув`язнення з 06.04.2018 по день набрання вироком законної сили на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд розглянути можливість застосування до нього пільгу, передбачену ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про необхідність задоволення клопотання.
Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» у судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення. Заперечував проти задоволення клопотання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 23.11.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1-3 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 27.12.2018 року Кінець строку: 29.09.2021 року.

З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.02.2018. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень установленого порядку тримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

З 25.01.2019 відбуває покарання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризувався наступним чином: допустив чотири порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має одне заохочення правами начальника установи.

На даний час засуджений на виробництві установи не працює. Ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, посереднє. Ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, але недостатньо та без власної ініціативи.

На даний час участі у програмах диференційованого-виховного впливу та у секціях самодіяльної організації не приймає, бажання не виявляє. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує посередньо. Має нестабільну поведінку. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує від них посилки та передачі. За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний. Дотримується вимоги санітарії та гігієни. На профілактичному обліку не перебуває.

У скоєному злочині вину свою визнає, але робить це в своїх корисних цілях. За вироком суду має позов у сумі 45926 грн., але виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

Комісією колонії 28.02.2019 відмовлено у переводі на дільницю соціальної реабілітації; 16.08.2019 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким; 30.04.2020 відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови. Змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. А ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вислухавши думку прокурора, засудженого та представника адміністрації установи, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , беручи до уваги, що засуджений має 1 заохочення, не знятих чи не погашених стягнень не має, суд вважає, що засуджений став на шлях виправлення і до нього можливо застосувати заохочувальну норму у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а клопотання засудженого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Звільнити умовно-достроково ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на весь залишений строк.
Зарахувати в строк відбутого покарання час знаходження в місцях позбавлення волі до моменту фактичного звільнення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1