№1-кп/755/1134/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 17.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого офіційно в Інституті проблем моделювання в енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України на посаді столяра, перебуваючого в цивільному шлюбі, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29.08.2012 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Т. Драйзера, 15-Б, зустрівся із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з яким в останнього виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свої спільні злочинні наміри, направлені на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_3 , згідно досягнутої усної домовленості, отримав від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою спільного придбання наркотичного засобу, грошові кошти у сумі 160 гривень, після чого, зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_3 та у ході телефонної розмови з невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовився про незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, за грошові кошти у сумі 320 гривень та отримав інструкції для подальших дій. Після чого, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, згідно отриманих від невстановленої досудовим розслідуванням особи інструкцій, залишив грошові кошти у сумі 320 гривень (160 гривень з яких належали особисто йому, а 160 гривень, які він отримав від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, для придбання йому особливо небезпечного наркотичного засобу), за батареєю в під`їзді вищевказаного будинку. У подальшому, ОСОБА_3 , отримавши інформацію про місцезнаходження придбаного наркотичного засобу, знайшов неподалік від лавки, яка розташована навпроти під`їзду вказаного будинку, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, тим самим, незаконно придбав три одноразові медичні шприци, всередині яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу будинку № 15-Б по вулиці Т. Драйзера в м. Києві, повернувшись на місце, де на нього чекала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передав останній, одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл., всередині якого, знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою (в перерахунку на суху речовину) 0,012 г., а решту наркотичного засобу, який знаходився у двох одноразових шприцах, сховав до лівої кишені своєї куртки та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети подальшого збуту. У той же день, а саме, 29.08.2012 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, поблизу будинку № 15-Б, вул. Т. Драйзера в м. Києві, працівниками міліції був затриманий ОСОБА_3 , якого з метою перевірки на причетність до вчинення злочинів, було вирішено доставити до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, розташованого по вул. Червоноткацькій, 2 в м. Києві. Під час транспортування затриманого, на запитання працівників міліції, останній повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, який він придбав за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Після чого, автомобіль було зупинено за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2 та викликано слідчо-оперативну групу, працівником якої, в присутності двох запрошених понятих, було проведено поверхневий огляд ОСОБА_3 , у ході якого, у лівій зовнішній кишені його куртки, було виявлено та вилучено два одноразових медичні шприци, об`ємом 5 мл., всередині яких, знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, масою (у перерахунку на суху речовину) 0,052 г., який останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта № 2048х від 26.09.2012 року: 3. Надані на дослідження рідини коричневого кольору масою 0,228 г та 1,068 г містять наркотичні алкалоїди опію та їх похідні морфін, кодеїн та ацетилморфін, що свідчить про наявність в них особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого. Загальна маса опію ацетильованого (у перерахунку на суху речовину) становить 0,052 г.

Опій ацетильований, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список №1 особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичної речовини - опію ацетильованого, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,005 грама.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 29.08.2012 року, приблизно о дев`ятій годині вечора, він зустрівся зі знайомим імені не пам`ятає, але, здається прізвище ОСОБА_6 , на масиві ОСОБА_7 , де вони домовилися придбати опій для себе, тому вирішили скинутися по 160 гривень та він у ході телефонної розмови з іншою особою домовився про придбання опію за 320 гривень, а також, йому повідомили, де можна буде його забрати. У подальшому, він залишив гроші у сумі 320 гривень за батареєю у під`їзді АДРЕСА_3 , а потім, забрав неподалік лавки, три шприци з опієм. Потім, у той же день, відразу, він знову зустрівся з ОСОБА_6 та дав йому один шприц з опієм, а інші сховав у куртку. У подальшому, у той же день, його затримали працівники поліції та з метою перевірки на причетність до вчинення злочинів його було транспортовано до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві на вул. Червоноткацьку, 2 в м. Києві, у ході чого, він повідомив, що зберігає для себе при собі опій, який він добровільно видав останнім для вилучення на вул. Червоноткацькій у м. Києві. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, опій придбав для власного вживання. У скоєному щиро каявся, розуміє, що його дії були незаконними, прохав суворо його не карати та не позбавляти волі, оскільки зробив для себе висновки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, нічого протиправного більше не вчиняв, працює офіційно та допомагає своїй сім`ї.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: висновку спеціаліста № 2961х від 31.08.2012 року; висновку експерта №и 2048х від 26.09.2012 року; постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 02.10.2012 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за попередньою змовою групою осіб, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд зазначає, що виступаючи у судових дебатах, обґрунтовуючи свою позицію, прокурор зазначив, що відносно ОСОБА_3 необхідно застосувати ст. 75 КК України, оскільки вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, тому, вважає, що необхідно дати шанс для виправлення.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше не судимий, працює офіційно, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого офіційно працює, характеризується позитивно, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав повністю, раніше не судимий), наявності пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, зокрема, прокурор у судових дебатах прохав призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертиз: № 2961х від 31.08.2012 року в розмірі 352 гривень 80 копійок та № 2048х від 26.09.2012 року в розмірі 352 гривень 80 копійок, а всього на загальну суму в розмірі 705 гривень 60 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: поліетиленовий пакунок, всередині якого знаходиться одноразовий медичний шприц об`ємом 5 мл, з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою 0,012 г та два одноразові медичні шприци об`ємом по 5 мл, всередині яких знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,052 г, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (на даний час Дніпровське УП ГУ НП у м. Києві) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , захиснику та прокурору.

Суддя: