Категорія:ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька, Волинської області, проживає та зареєстрованийо за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньо спеціальною освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди задоволено в повному об`ємі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_7 22 000 грн. спричиненої майнової шкоди.
В С Т А Н О В И В
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 07 липня 2019 року близько 21 год. 30 хв., на території зони відпочинку на березі річки Серна, що у смт. Рокині Луцького району, Волинської області (точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено), керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар головою в обличчя ОСОБА_7 чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді повного травматичного вивиху 1, 2 зуба на верхній щелепі справа, гематоми м`яких тканин верхньої губи справа, поверхневої рани на слизовій оболонці нижньої губи дещо справа, що відповідно до висновку експерта № 499 від 31 липня 2019 року за ступенем тяжкості травматичний вивих зубів відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну стійку втрату працездатності менше 10%, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації його дій та доведеність винуватості, вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановленні вироку та обранні виду і розміру покарання порушено вимоги ст. 65 КК України, оскільки не враховано те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, тяжких та негативних наслідків від вчиненого не настало. У зв`язку із цим, просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити більш м`яке покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора та потерпілого, які апеляційну скаргу заперечили та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені кримінального проступку, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України є правильною і також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, а також наслідки від вчиненого.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні, з чим погоджується і апеляційний суд та не оспорюється у поданій апеляційній скарзі.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі санкції, визначеної ч. 2 ст. 125 КК України.

На думку апеляційного суду, обране судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а тому підстави для зміни вироку з мотивів, зазначених ОСОБА_8 , з урахуванням його майнового стану, який офіційно не працює, відсутні.

Доводи обвинуваченого, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання, а тому підстави для її задоволення відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2020 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: