Справа №463/1212/21
Провадження №1-кс/463/951/21
УХВАЛА

09 лютого 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27.01.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195 від 31.07.2020 та бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання, -
встановив:
заявник звернувся до слідчого судді із зазначеною вище скаргою, мотиви якої викладені у письмовій формі.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу у повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду був скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 від 31.07.2020, яке розпочате на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/11828/20 від 20.07.2020, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 15.07.2020.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 27.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000195 від 31.07.2020 з тих підстав, що у ході досудового розслідування матеріалів кримінального провадження не встановлено очевидних підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.
Крім того, ОСОБА_3 подано в порядку ст. 220 КПК України до Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, клопотання від 15.12.2020, яке було повторно розглянуто та заявника повідомлено листом від 28.01.2020 № 12-03/1-1659 вих. 21 про те, що таке клопотання не підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК України, однак буде враховано в ході досудового розслідування. Крім того, 27.01.2020 постановою слідчого відмовлено у визнанні потерпілим, таким чином ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні має статус заявника.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.
Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення ОСОБА_3 шкоди та врахувати те, що саме за заявою ОСОБА_3 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні його потерпілим слідчим належним чином не мотивована. Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові обмежився лише констатацією, що на даний момент не встановлено достатніх даних про спричинення будь-якої шкоди заявнику, не зазначивши які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого слід скасувати.
В силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_3 , як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. У мотивувальній частині постанови слідчий наводить встановлені ним обставини у справі, що необхідні для її вирішення, із посиланням на докази, за якими ці обставини було встановлено, а також мають бути зазначені мотиви, з яких слідчий не врахував окремих доказів, з посиланням на неналежність, недопустимість, недостовірність, непереконливість тощо та з необхідними поясненнями. Тобто у мотивувальній частині постанови відображаються результати оцінки доказів. Після цього слідчий має дати аналіз цих обставин під кутом зору права
Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 220 КПК України станом на час розгляду цієї скарги клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2020 із винесенням мотивованої постанови про задоволення чи відмову в задоволенні такого належним чином не розглянуто, слідчим і прокурором не надано доказів протилежного, а тому слід зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання в порядку ст. 220 КПК України, про результати чого повідомити особу, яка заявила клопотання.
Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України,
постановив :
скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27.01.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195 від 31.07.2020.
Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000195 від 31.07.2020, в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2020 із винесенням мотивованої постанови про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання, про результати чого повідомити особу, яка заявила клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1