ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/845/21 Номер провадження 11-кп/814/691/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 21.03.2018 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,

задоволено спільне подання адміністрації ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 22 дні від відбування покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.03.2018.

Приймаючи вказане рішення суд вказав, що засуджена за період відбування покарання в установі зарекомендувала себе з позитивної сторони, має 2 заохочень, стягнення відсутні. Відповідно до рішення спільного засідання спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації та комісії установи засуджена довела своє виправлення і до неї можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання відносно засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На обгрунтвання таких вимог посилається на те, що засуджена ОСОБА_7 за час відбування покарання в установі отримала 2 заохочення (в березні та липні 2020), перебуваючи в установі з 2018 року.
Окрім того, засуджена не залучена до оплачуваних робіт в установі так я є особою пенсійного віку, бажання щодо працевлаштування не виявляла.
На переконання прокурора вказана кількість заохочень, періодичність залучення до праці свідчить про нестабільну поведінку засудженої, і не може свідчити про її безумовну зразкову поведінку.
Зазначає, що враховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, термін покарання, особисте ставлення засудженої в сукупності, неможливо прийти до висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, оскільки характеристика та матеріали особової справи не відображають процесу виправлення.
Також судом не надано оцінки поведінці та ставленню до праці засудженої протягом усього строку відбування покарання в цілому.
Вважає, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення та потребує додаткового контролю з боку адміністрації колонії.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Засуджена ОСОБА_7 та її захисник заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають ухвалу суду законною і обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Мотиви суду.
Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої ОСОБА_7 , суд першої інстанції не повно дослідив дані про особу засудженої в їх сукупності, та не надав їм належної оцінки.

Так, при вирішенні питання можливості умовно-дострокового звільнення, суд має враховувати дані про особу засудженого протягом всього строку відбування покарання в цілому, що сприятиме найбільш повному та об`єктивному сприйняттю змін в поведінці засудженого, та дозволить встановити чи дійсно засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення чи тільки став на шлях виправлення.

Як вбачається з особової справи засудженої ОСОБА_7 , остання в місцях позбавлення волі перебуває з 29.07.2017.

За час перебування в установі виконання покарань № 27 м. Харкова характеризувалася посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мала.

З 15.08.2018 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)». В установі режим тримання не порушувала, дисциплінарних стягнень не мала. Адміністрацією установи заохочувалась 2 рази.

Згідно ст. 118 КВК України до оплачуваної праці на підприємстві установи не залучається так як досягла пенсійного віку.

Отже, ОСОБА_7 має 2 заохочення від 07.03.2020 та від 01.07.2020 за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Колегія судді погоджується з доводами прокурора та враховує: тяжкість вчиненого злочину, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів; загальний строк відбутого покарання на момент звернення з поданням 06 років 09 місяців, 02 дні, протягом якого ОСОБА_7 отримала лише 2 заохочення.
Крім того, слід звернути увагу, що хоча ОСОБА_7 до оплачуваної праці на підприємстві установи не залучається так як досягла пенсійного віку, однак не виявляє бажання працювати, а відповідно до ст. 118 КВК України засудженим, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", дозволяється працювати за їхнім бажанням з урахуванням висновку лікарської комісії колонії.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає передчасним рішення районного суду про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково, оскільки з огляду на викладені обставини на даний час неможливо достеменно стверджувати, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 задовольнити, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні спільного подання адміністрації ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-достроково звільнення від відбування покарання відносно засудженої ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4