Справа № 482/2021/20
Номер провадження 1-кп/482/89/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000306 внесеного до ЄРДР 14.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухий Єланець, Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого механізатором в ФГ «Удача-Агро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000306 внесене до ЄРДР 14.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Прокурором було заявлено клопотання про виклик для допиту у суді судово-медичного експерта ОСОБА_7 , для допиту щодо деяких питань щодо наданого ним висновку експерта №760 від 21.07.2020року який було досліджено судом.
Обвинувачений, його захисник та законний представник потерпілої проти задоволення клопотання про виклик експерта для допиту у суді не заперечували.
Вказане клопотання підлягає задоволенню.
Крім того під потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_4 надійшла спільна письмова заява про залишення цивільного позову до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином без розгляду.
Прокурор, обвинувачений та його захисник проти задоволення заяви потерпілої та її законного представника про залишення цивільного позову без розгляду не заперечували.
З огляду на вищевказане суд приходить до висновку щовищевказана заява підлягає задоволенню оскільки вимогам закону не суперечить та виражає волю сторони і не позбавляє останню можливості повторно звернутися до суду у порядку цивільного судочинства щодо стягнення моральної шкоди.
24 травня 2021 року у судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки строк тримання його під вартою спливає 25.05.2021 року, судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не може бути закінчений, а передбачені ст. 177 КПК України ризики не змінились, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на те що він не має наміру переховуватися від суду або іншим чином порушувати свої обов`язки у кримінальному процесі.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора вказуючи на те, що воно є не обґрунтованим, оскільки ризики заявлені прокурором втратили свою актуальність. Захисник просив суд змінити ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників провадження, суд прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України:

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України підтверджується, зокрема обвинувальним актом, направленим до суду.

02 грудня 2020 року ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого судом було продовжено і який спливає 25.05.2021 року.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.
При встановленні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
На даний час судовий розгляд неможливо закінчити з причин незалежних від суду.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, має постійно зареєстроване місце проживання на території Новоодеського району, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, крім того судом ще не допитано експерта, про допит якого клопотав прокурор.

Прокурором доведено, що відносно ОСОБА_5 ризики, передбачені п. 1, 3 ч 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при обрані запобіжного заходу і на час розгляду клопотання не зменшились.
Зазначені ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.
Проте, недоведеним є ризик можливості під час перебування на волі ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується, достатніх доказів чого суду не надано.

Суд враховує положення п.4 ч.2 ст.183 КПК України про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому суд враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на експерта.
Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи позиції сторін, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити, а клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 24.07.2021 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України відкласти до 25.06.2021 року до 13год. 00хв.

Викликати у судове засідання призначене на 25.06.2021 року з 13год. 00хв., для допиту лікаря судово-медичного експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської області ОСОБА_7 .
Цивільний позов потерпілої та її законного представника до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 24.07.2021 року включно з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити на виконання до Державної установу «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1