КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконферензв`язку між Київським апеляційним судом та Київським районним судом м. Одеса, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві (повідомленню) про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_5 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення, але факти, викладені у заяві ОСОБА_5 , не свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Тому невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві, кримінального правопорушення відповідає вимогам діючого законодавства, а скарга задоволенню не підлягає.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, та ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати службових осіб Генеральної прокуратури України, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про злочин, виконати __________________________________________
Справа №11-сс/824/874/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підґрунтям для прийняття судового рішення були висновки слідчого судді, що у його заяві про кримінальне правопорушення, вказані факти не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, при цьому жодного пояснення, чому суд так вважає, у рішенні не наведено. Проте, такі висновки слідчого судді суперечать вимогам КПК України, так як стаття 214 КПК України є імперативною і містить диспозицію, викладену у чітко визначеній формі, яка не передбачає можливості прийняття іншого рішення, окрім рішення про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину. При цьому, ст. 214 КПК України не ставить заявнику будь-яких вимог щодо оформлення заяви про кримінальне правопорушення, форми її складання і не покладає на заявника обов`язку з надання доказів скоєного злочину. Внесення до ЄРДР заяви про кримінальне правопорушення не свідчить про притягнення будь якої особи до кримінальної відповідальності, враховуючи п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України (2012 року), а є перевіркою заяви про вчинення кримінального правопорушення, у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України (2012 року), так як інший порядок перевірки заяв про кримінальні правопорушення у КПК України (2012 року) не передбачений. Такі висновки також надані Вищим спеціалізованим судом України і в Узагальненнях «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017, де зазначено, що закріплений у ст. 214 КПК обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР, не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Також ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що дізнавшись про результат розгляду цієї справи, який йому став відомий з ЄДРСР, 01.09.2020 року він звернувся до апеляційного суду з відповідною скаргою, але ухвалою Київського апеляційного суду від 24.11.2020 року його скаргу було повернуто з підстав того, що він не порушив питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, який ним було пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної ухвали він отримав тільки 01.10.2020 року, яка судом була направлена йому лише 28.08.2020 року, що підтверджується відповідним треком на конверті та інформацією із сайту Укрпошти.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 не був присутнім у судовому засіданні 18.08.2020 року, а копію оскаржуваної ухвали ним було отримано засобами поштового зв`язку лише 01.10.2020 року, але поряд з цим ОСОБА_5 01.09.2020 року звертався з апеляційною скаргою на дане судове рішення, яка 18.11.2020 року йому була повернута у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то слід дійти висновку, що ОСОБА_5 строк на оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чимколегія суддів вважає можливим його поновити.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 10 липня 2020 року ОСОБА_5 подав до Генерального прокурора заяву про вчинення суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 375 КК України. Не отримавши будь-яких відповідей та інформації з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, подав до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва скаргу, за результатом розгляду якої 18 серпня 2020 року було прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 .
З даним рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки визнає непереконливими доводи ОСОБА_5 про те, що висновки слідчого судді суперечать вимогам кримінального процесуального закону.
Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року, в якому, поміж іншого, зазначено, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку, або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Отже, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза процесуальним порядком не допускається.
Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності.
Як слідує з матеріалів провадження, в заяві від 10 липня 2020 року ОСОБА_5 стверджував про скоєння суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 375 КК України.
Однак, на переконання колегії суддів, в ній не наведено наявності ознак таких кримінальних правопорушень, а лише викладено відомості, які стосуються процесуальної діяльності судді щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до Комунальної установи «Спеціалізована установа з надання безоплатної первинної правової допомоги у м. Одесі» про визнання протиправним наказу, а також допущені, на його думку, порушення вимог процесуального закону під час розгляду цієї справи та доводи заявника фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, перевірка законності та обґрунтованості якого має здійснюватись вищестоящим судом згідно з процесуальним законодавством і таке право ОСОБА_5 реалізував, адже, як він вказав в судовому засіданні, призначено апеляційний розгляд за його апеляційною скаргою на ухвалене 28.05.2020 року судове рішення. Тому слідчий суддя в ухвалі від 18 серпня 2020 року дійшов вірного висновку, що заява ОСОБА_5 не містить фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 .
Отже, така заява не може вважатись заявою про вчинення злочину, а тому відсутні підстави для внесення відомостей із цієї заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві наведені переконливі обґрунтування доказів ознак злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 375 КК України, вчинених суддею, водночас визнає висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження.
На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві (повідомленню) про кримінальне правопорушення від 10.07.2020 року, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8