Справа № 521/567/21
Провадження№1-кп/521/947/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінального провадження, зареєстроване в ЄРДР 03.11.2020 року за № 0000258, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Делени, Арцизького району, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судомого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що на початку жовтня 2020 року, у невстановлений час, невстановленому місці, ОСОБА_4 побачив на інтернет сайті www.olx.ua оголошення про продаж мобільного телефону iPhone 6s за 2600 гривень, розміщене ОСОБА_5 , після чого у нього відразу виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення даного телефону.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 на номер, зазначений в оголошенні, та з метою отримання доступу до майна, яке він визначив об`єктом кримінально-протиправного посягання, ввів потерпілого в оману, повідомивши про свій намір купити мобільний телефон iPhone 6s.

При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що оплату за телефон здійснить після його надходження та огляду, тобто на умовах «накладного платежу», на що останній погодився.

Після цього, ОСОБА_4 також повідомив, що посилку з телефоном слід надіслати у відділення № 15 ТОВ «Нова пошта», розташоване за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе 15.

Діючи згідно домовленості, ОСОБА_5 02.10.2020 р. перебуваючи близько 14 годин 00 хвилин, у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 29, розташованому за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна 57, здійснив відправлення мобільного телефону iPhone 6s на ім`я ОСОБА_4 .

Надалі, 03.10.2020 р., близько 16 годин 05 хвилин, подовжуючи реалізацію кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_4 прибув у відділення № 15 ТОВ «Нова пошта», розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Тираспольське шосе 15, де отримав для огляду поштове відправлення мобільний телефон iPhone 6s.

При цьому, ОСОБА_4 заздалегідь підшукав та взяв із собою мобільний телефон iPhone 6s у схожому корпусі та несправному стані, яким мав намір замінити мобільний телефон потерпілого.

Під час огляду мобільного телефону, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги співробітників установи та переконавшись, що його дії непомітні для оточуючих, таємно викрав мобільний телефон iPhone 6s, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, з метою приховання слідів вчиненого кримінального проступку, повернув на місце викраденого заздалегідь приготований телефон у схожому корпусі та несправному стані.

Після чого, ОСОБА_4 повідомивши, що відмовляється отримувати поштове відправлення та сплачувати його вартість, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2600 гривень.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, та повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному проступку повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному кримінальному проступку повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК, ніж громадські роботи, буде недостатнім, і тому з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 369-370, 373-374 , суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання засудженим ОСОБА_4 громадських робіт.

У відповідності до положень частини 4 статті 36 Кримінально-виконавчого кодексу України судове рішення про застосування до засудженого покарання у вигляді громадських робіт приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1