Справа № 464/1286/21
пр.№ 1-кп/464/265/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001546 від 14.12.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гагра, Абхазія, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 27.06.2018 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Даний злочин вчинено за наступних обставин. 14 грудня 2020 року, близько 08 год. 20 хв. автопатруль «ОМЕГА-403» у складі патрульного 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , які при виконанні покладених на них обов`язків були уповноважені відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» вживати заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень, припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а також згідно статті 44 Закону України «Про національну поліцію» наділені правом застосування фізичної сили для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом та згідно статті 45 Закону України «Про національну поліцію» правом на застосування спеціальних засобів, для забезпечення публічної безпеки і порядку, отримали на службовий планшет повідомлення від оператора «102», заявник ОСОБА_8 про те, що за адресою її проживання відносно неї вчиняють адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 , невідома особа стукає в двері.

Прибувши за вказаною адресою, на сходовій клітці поблизу вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 працівниками патрульної поліції виявлено чоловіка, на якого вказала заявниця, який ніби то порушує її спокій та вчиняє відносно неї неправомірні дії, а саме стукає в двері квартири та намагається увійти в середину не маючи на це права. Даною особою виявився ОСОБА_3 , який є колишнім чоловіком заявниці. З метою припинення неправомірних дій з боку ОСОБА_3 працівники патрульної поліції, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи згідно Закону України «Про Національну поліцію», представились ОСОБА_3 та висловили законну вимогу щодо припинення вище вказаних протиправних дій.

Проте, ОСОБА_3 усвідомлюючи законність вимог працівників поліції, відреагував агресивно, та почав намагатися зайти до приміщення квартири АДРЕСА_2 , розуміючи, що законних підстав для цього у нього немає, після чого, патрульний ОСОБА_6 з метою припинити протиправні дії останнього намагався зупинити ОСОБА_3 , стоячи поруч та притримуючи його за руку. Після чого, ОСОБА_3 знаходячись на загальному коридорі біля вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_3 , близько 08.25 год. різко розвернувся, підійшов на незначну відстань до працівника патрульної поліції ОСОБА_6 , та лівою рукою умисно наніс йому один удар кулаком в ділянку грудей, після чого, усіма своїми діями продемонстрував можливість подальшого застосування сили до працівника поліції.

Реагуючи на протиправні дії ОСОБА_3 , працівниками поліції прийнято рішення про його затримання шляхом повалення на підлогу, однак ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, в той час коли поліцейський знаходився за спиною останнього на підлозі, продовжив наносити удари кулаками в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , після чого зірвав з форменого одягу службову рацію потерпілого та тримаючи її у руках продовжив наносити удари в область обличчя та по тілу працівника поліції ОСОБА_6 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме садна на обличчі та синець в ділянці нижньої повіки лівого ока, що відносяться до легкого ступеня тяжкості та не мають ознак небезпеки для життя і здоров`я в момент заподіяння.

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

16 лютого 2021 року між заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні № 0001546 від 14 грудня 2020 року, обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк згідно ч.4 ст.75 КК України та покласти обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.345 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій не заперечив проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, з наслідками укладення та затвердження такої угоди ознайомлений. Зазначив, що угода була укладена з його згоди, просив розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України, оскільки останній вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Зазначений злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація злочину вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні № 0001546 від 14 грудня 2020 року та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2021 року, укладену між заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речовий доказ: службову радіостанцію 10490326, номер штрих-коду , яку передано потерпілому ОСОБА_6 повернути Департаменту патрульної поліції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1