КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4506/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
20 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року, -
представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на вилучене 20.11.2020 під час обшуку автомобіля марки «Toyota Camry» майно ОСОБА_6 вповному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу отримано 28.12.2020. Обшук автомобіля та вилучення речей проводилось без ухвали слідчого судді. Клопотання про арешт майна подано із пропущенням встановлених КПК України строків.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що слідчим не було належним чином доведена необхідність накладення арешту на вилучене у ОСОБА_6 майно. Також не враховано, що затримання особи відбулося з порушенням вимог ст. 208 КПК України. Слідчим не доведено та не проаналізовано, чи було вилучене майно знаряддям злочину, чи зберегло воно на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані в якості доказів фактів та обставин. Наявність формальної постанови про визнання речовими доказами не виправляє цього недоліку, оскільки згадана постанова також не містить відповідної інформації.
Апелянт вважає, що тимчасово вилучене майно є непридатним для використання в якості доказів внаслідок незаконності його вилучення. Слідчим суддею порушено норми статті 167, п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки слідчим у клопотанні не зазначені достатні підстави, передбачені ст. 167 КПК України щодо тимчасово вилученого майна, не проаналізовано їх стосовно кожної вилученої речі або документа.
Також апелянт зазначає про порушення слідчим суддею норм ч. 2 ст. 168 КПК України, так як вилучення мобільних телефонів здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Враховуючи, що носії інформації, які були вилучені не зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, тому їх вилучено незаконно.
Крім того апелянт вважає, що порушено право на мирне володіння майном.
В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна та його представників,в підтримку поданої апеляційної скарги, яку вони підтримали з наведених в ній підстав та просили задовольнити її в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, постановою Верховного суду від 06 липня 2021 року задоволено касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , та скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Копію ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року ОСОБА_6 отримав 28 грудня 2020 року (а.с. 42).
Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 здала на пошту 31 грудня 2020 року (а.с. 73), тобто в межах п`ятиденного строку, передбаченого ч. 3 ст. 395 КПК.
Натомість у цьому провадженні апеляційний суд не надав оцінки всім вищезазначеним обставинам та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна ОСОБА_6 ,в інтересах якого подана апеляційна скарга участь у судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, а апеляційна скарга подана, протягом п`яти днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Після чого, ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду.
Крім того, 19.11.2020 в період часу з 13 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшли до під`їзду та шляхом взламу врізного замка, проникли до квартири АДРЕСА_4 , що перебуває у власності ОСОБА_11 , звідки таємно викрали Мacbook Apple Pro, серійний номер С02QQiRSFUH9 із зарядним пристроєм до нього, квадрокоптер марки AR Drone, грошові кошти в сумі 20 тисяч гривень, 5 тисяч доларів США (згідно курсу НБУ станом на 19.11.2020 складає 140 650,00 грн.), Ipad Apple 4 та вироби із золота.
Після чого, ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, майном розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єреван Вірменія, вірменин, громадянин України, не одружений, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , зі слів раніше не судимий.
20.11.2020 о 16 год. 25 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
20.11.2020 в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 17 хв. за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Кошова, 111, здійснено огляд автомобіля марки Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .
В ході огляду вищевказаного автомобіля виявлено та вилучено наступні речі:
- Радіоприймач марки «Alofeng»;
- Накладна б/н від 14.11.2020;
- Кепка чорного кольору з маркуванням «Nike»;
- Парфуми марки «Paco rabbane», «tasotti», «D&P»;
- Картонна коробка з наручним годинником «Emporio Armani» та браслетом сірого кольору;
- Мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою «Київстар»;
- Дві сережки з американською застібкою з металу жовтого кольору оздоблені камінням;
- Одна сережка «гвоздик» з металу жовтого кольору, оздоблена камінням;
- Пара рукавичок чорного кольору;
- Три зв`язки ключів;
- Два пристрої для відлякування собак;
- Тубус пластмасовий помаранчевого кольору з відмичками;
- Мобільний телефон марки «Айфон 7», з сім-картою «Лайф» НОМЕР_5 ;
- Картонна упаковка з рукавичками чорного кольору нестерильними;
- Підвіска з металу білого кольору зі вставками каміння білого кольору на ланцюжку.
Крім того, після проведення огляду, транспортний засіб, а саме автомобіль марки Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , вилучено та поміщено на штрафмайданчик, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 .
З урахуванням того, що вказані вище вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та були його знаряддям, на підставі ст. 98 КПК України слідчим 20.11.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
30.11.2021 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області дане клопотання слідчого було задоволено частково та накладено арешт на предмети, вилучені під час огляду автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , що відбувся 20.11.2020 в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: радіоприймач марки «Alofeng»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою «Київстар»; дві сережки з американською застібкою з металу жовтого кольору оздоблені камінням; одна сережка «гвоздик» з металу жовтого кольору, оздоблена камінням; тубус пластмасовий помаранчевого кольору з відмичками; мобільний телефон марки «Айфон 7», з сім-картою «Лайф» НОМЕР_5 ; підвіска з металу білого кольору зі вставками каміння білого кольору на ланцюжку. В решті вимог клопотання відмовлено.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього матеріали прийшов до висновку щодо часткового задоволення клопотання, в частині накладення арешту на предмети, вилучені під час огляду автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , що відбувся 20.11.2020 в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: радіоприймач марки «Alofeng»; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-картою «Київстар»; дві сережки з американською застібкою з металу жовтого кольору оздоблені камінням; Одна сережка «гвоздик» з металу жовтого кольору, оздоблена камінням; тубус пластмасовий помаранчевого кольору з відмичками; мобільний телефон марки «Айфон 7», з сім-картою «Лайф» НОМЕР_5 ; підвіска з металу білого кольору зі вставками каміння білого кольору на ланцюжку, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.
В задоволенні вимог, щодо накладення арешту на: накладну б/н від 14.11.2020; кепку чорного кольору з маркуванням «Nike»; парфуми марки «Paco rabbane», «tasotti», «D&P»; картонну коробку з наручним годинником «Emporio Armani» та браслетом сірого кольору; брелок-магніт; пасатижі в чохлі; пару рукавичок чорного кольору; три зв`язки ключів; два пристрої для відлякування собак; картонну упаковку з рукавичками чорного кольору нестерильними; упаковку візиток слідчий суддя відмовив, оскільки всупереч вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України слідчим в клопотанні не доведено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано пояснення прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.
Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.
Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Щодо порушення слідчим строку на подання клопотання про накладення арешту, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Однак вказана норма закону не передбачає не можливості розгляду клопотання про арешт майна, а лише регулює дії слідчого та прокурора, в разі не дотримання зазначеної норми закону.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргупредставника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4