Справа № 344/2320/21
Провадження № 11-сс/4808/99/21
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року про часткове задоволення його скарги на бездіяльність органу досудового розслідування,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить:

- скасувати ухвалу слідчого судді в частині відмови від зобов`язання уповноваженої особи (керівника чи першого заступника керівника) Івано-Франківської обласної прокуратури вчинити дії, передбачені статтями 214, 218 КПК України щодо прийому, внесення відповідних відомостей до ЄРДР, належного розгляду та виконання необхідного обсягу слідчих дій, скерування за підслідністю його заяви від 22 січня 2021 року стосовно працівників Івано-Франківської обласної прокуратури;

- на виконання статей 12, 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» та статті 214 КПК України на забезпечення дотримання вимоги, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, - постановити нову ухвалу, якою скаргу від 12 лютого 2021 року щодо зобов`язання уповноваженої особи (керівника чи першого заступника керівника) Івано-Франківської обласної прокуратури вчинити дії, передбачені статтями 214, 218 КПК України щодо прийому, внесення відповідних відомостей до ЄРДР, належного розгляду та виконання необхідного обсягу слідчих дій, скерування за підслідністю його заяви від 22 січня 2021 року стосовно працівників Івано-Франківської обласної прокуратури задовольнити;

- в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Посилається на те, що його скарга містила дві вимоги:

- зобов`язати уповноважену особу Івано-Франківської обласної прокуратури вчинити дії, передбачені статтями 214, 218 КПК України, за його заявою від 22 січня 2021 року, а саме внести відомості в ЄРДР про скоєння протиправного зловживання посадовим становищем та приховування злочинних діянь працівників Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби та обласного управління юстиції: колишнього першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 та колишнього начальника відділу представництва в судах інтересів громадянина та держави ОСОБА_9 у можливій співучасті з їх підлеглими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 стосовно приховування ними встановлених рішеннями судів вищих інстанцій фактів умисного невиконання судових рішень та подальшої бездіяльності, що містить ознаки зловживання посадовим становищем державних виконавців, їх керівників та працівників Івано-Франківського міського управління юстиції (яке вже встигли ліквідувати) та Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, скоєнні впливу на суд та приховування ними встановлених рішеннями судів вищих інстанцій фактів порушення присяги, тяганини та постановлення завідома неправосудних рішень внаслідок скоєного цими ж прокурорами протиправного впливу на суд, суддями Івано-Франківського міського суду ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , - попередньо кваліфікувавши діяння винних прокурорів за статтями 364, 365, 376 КК України;

- зобов`язати уповноважену особу Івано-Франківської обласної прокуратури вчинити дії, передбачені статтями 214, 218 КПК України, за його заявою від 22 січня 2021 року, а саме внести відомості в ЄРДР стосовно теперішнього завідувача сектору судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_16 за невиконання ним ухвали суду від 19 листопада 2007 року з часу її постановлення до тепер та зловживання владою на свою користь та на користь завідома винних державних виконавців та їх тогочасних керівників, а також невжиття ним, згідно з посадовими обов`язками, жодних заходів на поновлення порушених прав потерпілих згідно з рішеннями судів - попередньо кваліфікувавши його діяння за статтями 364, 382 КК України.

Однак, ухвалою слідчого судді скаргу задоволено частково, зобов`язано уповноважену посадову особу Івано-Франківської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою від 22 січня 2021 року в частині щодо представника Головного територіального управління юстиції в області за невиконання рішення суду від 19 листопада 2007 року, невжиття заходів на виконання моїх прав згідно з рішеннями судів.

При цьому, відмову вмотивовано тим, що питання зобов`язання внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення працівниками прокуратури міста, дії та бездіяльність яких пов`язані з рішеннями суду та подальшої бездіяльності, вказаних у скарзі, що розглядається, вже вирішено рішенням суду, а на даний час розгляд судової справи (№ 0907/2-а-3/2011) триває, прокуратура вже є вільним слухачем у справі, ... і будь-яке слідство органу досудового розслідування по справах, що є на даний час предметом судового розгляду, не допускається, оскільки таке прямо впливає на незалежність, справедливість та повноту розгляду судової справи, тому всі доводи в цій частині скарги до задоволення не підлягають.

В цій частині вважає ухвалу незаконною.

Вказує, що бездіяльність прокурора, про яку йдеться в його скарзі, підлягає до оскарження в порядку ст. 303 КПК України, оскільки належить до процесуальної діяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Скарга та подальші подані ним документи складені в ретельний, деталізований спосіб з метою унеможливлення будь-якої неоднозначності та незрозумілості. Як в первісній заяві керівнику обласної прокуратури від 22 січня 2021 року, так і скарзі слідчому судді від 12 лютого 2021 року, він зазначив об`єктивні і доведені ознаки зловживання працівниками прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 , її колишнього керівника ОСОБА_8 та інших заінтересованих керівників та підлеглих в кожний період часу, що ускладнене ігноруванням ними ще й обставин, встановлених судовими рішеннями.

Наголошує, що він зазначив джерело доказів: викладене доведено матеріалами судових справ Івано-Франківського міського суду: № 0907/2-а-3/2011, № 344/303/16-ц.

Зазначає, що слідчим суддею сфальсифіковано фактичні обставини справи. Пояснює, що обставини вчинення кримінального правопорушення ним ретельно виписані в заяві із зазначенням джерел доказів.

Стверджує, що слідчим суддею вчинено фальсифікацію і спосіб підміни самого злочинного діяння згідно з диспозицією ст. 364 КК України, одним з можливих мотивів його вчинення, для чого також змінено і суб`єктів (обласну прокуратуру підмінено міською (окружною) прокуратурою) з метою подальшого штучного посилання на те, що нібито підняті ним питання вже вирішені, що не відповідає дійсності.

Заперечує мотивацію слідчого судді про «недопустимість кримінального розслідування по справах, що розглядаються».

Посилається на дискримінацію та порушення вимог ст. 2 КПК України про те, що до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.

Зауважує, що, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року скаргу задоволено частково, зобов`язано уповноважену особу Івано-Франківської обласної прокуратури внести відомості до ЄДРДР за заявою ОСОБА_6 від 22 січня 2021року в частині щодо представника Головного тер.управління юстиції в області за невиконання рішення суду від 19 листопада 2007 року, невжиття заходів на виконання прав ОСОБА_6 , згідно з рішеннями судів, в задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Відмовляючи в частині вимог скарги ОСОБА_6 слідчий суддя керувався тим, що предметом судового розгляду вже було також невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 від 29 грудня 2020 року, скарга по даній заяві подана до суду 14 січня 2021 року, яка стосувалась також зобов`язання уповноваженої особу Івано-Франківської місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення працівниками прокуратури міста щодо злісного невиконання судових рішень та приховування злісного невиконання такого з 2005 року, з попередньою кваліфікацією дій за ст. 364, 382 КК України, яка і була задоволена ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_17 від 18 січня 2021 року. Дане рішення суду Івано-Франківською місцевою прокуратурою частково виконане та 22 січня 2021 року внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 382 КК України. За підслідністю кримінальне провадження передано до ДБР м. Львова. Зазначив, що на момент внесення до ЄРДР попередня кваліфікація правопорушень, що вноситься до реєстру, зазначається саме відповідним органом і це є дискреційним повноваженням органу досудового розслідування, а не заявника чи слідчого судді. Отже, зобов`язання внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення працівниками прокуратури міста (колишніх працівників), дії та бездіяльність яких пов`язані з рішеннями суду та подальшої бездіяльності, вказаних в скарзі, що розглядається в цій частині, вже вирішено вказаним вище рішенням суду. Щодо доводів скарги того, що прокуратура Івано-Франківської області в особі Коновалової-Попової з власної ініціативи вступила для участі у справі (№0907/2-а-3/2011) за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківського міського управління юстиції, відділу ДВС, сприяючи таким чином у легалізації (відмиванні) коштів здобутих злочинним шляхом та нібито впливає на суд, хоча таке є припущенням особи без належних на те доказів, наявності фактів порушення присяги, тяганини, та постановлення завідомо неправосудних рішень внаслідок впливу на суд суддями, то вказав, що на даний час розгляд судової справи (№0907/2-а-3/2011) триває, прокуратура вже є вільним слухачем у справі, згідно з рішенням від 03 вересня 2020 року, і будь-яке слідство органу досудового розслідування по справах, що є на даний час предметом судового розгляду не допускається, оскільки таке прямо впливає на незалежність, справедливість та повноту розгляду судової справи.

ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду належним чином повідомлений, в апеляційній скарзі просить апеляційний розгляд здійснювати у його відсутність.

З огляду на ці обставини, суд апеляційної скарги вважає за можливе розглядати апеляційну у його відсутність.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що на даний час здійснюється досудове розслідування за фактами, на які посилається ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_6 наголошує на тому, що уповноважена особа зобов`язана внести відомості про всі кримінальні правопорушення за його заявою від 22 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії уповноваженої особи Івано-Франківської обласної прокуратури в цій частині відповідають вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Завдання слідчого судді при вирішенні таких скарг не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, 22 січня 2021 року ОСОБА_6 звернувся із заявою до Івано-Франківської обласної прокуратури, де просив, про внесення відомостей в ЄРДР стосовно працівників прокуратури - колишнього першого заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_8 та колишнього начальника відділу представництва в судах інтересів громадянина та держави ОСОБА_9 у можливій співучасті з їх підлеглими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , винних у скоєнні:

- протиправного зловживання посадовим становищем;

- приховування злочинних діянь працівників Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби та обласного управління юстиції;

- приховування ними встановлених рішеннями судів вищих інстанцій фактів порушення присяги, тяганини та постановлення завідома неправосудних рішень внаслідок скоєного цими ж прокурорами протиправного впливу на суд, суддями Івано-Франківського міського суду ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

При цьому, на його думку, за наведених ним обставин, такі діяння необхідно попередньо кваліфікувати за ст. ст. 364, 365, 376 КК України, тобто:

- зловживання владою або службовим становищем ( умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб) (ст. 364 КК України);

- перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу (перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб) (ст. 365 КК України);

- втручання в діяльність судових органів (втручання в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися винесення неправосудного рішення) (ст. 376 КК України).

В заяві посилається на невиконання судових рішень та на те, що працівники прокуратури області не реагували на порушення закону, не вжили заходів для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності - працівників прокуратури міста, виконавчої служби та суддів.

Зазначає такі фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень працівниками прокуратури області:

- ігнорування його скарг, скерування до прокуратури міста його заяв, погодження з постановами про відмову в порушенні кримінальної справи;

- недопущення будь-яких судових та позасудових процесів відносно невиконаного вироку;

- невжиття заходів щодо притягнення до кримінальної відповідальності працівників прокуратури міста через незаконні дії, встановлені постановою Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2004 року по справі № 5-12/2004 року, а також невиконання постанови від 22 грудня 2008 року по справі № 2-а-18/2008;

- вступ у справу № 0907/2-а-3/2011;

- те, що його не було викликано для відібрання пояснень стосовно будь-якого з виконавчих проваджень, поданого позову, не з`ясовано обставин виконавчих проваджень у спосіб відібрання пояснень у потерпілих;

- не вчинено жодних дій на захист інтересів держави у справі № 0907/2-а-3/2011.

Вказує, що бездіяльність прокуратури області встановлена та доведена при розгляді цивільної справи № 344/303/16-ц.

Згідно з листом Івано-Франківської обласної прокуратури від 04 лютого 2021 року за № 31-1041-14 за заявою ОСОБА_6 відомості про кримінальні правопорушення, в тому числі щодо працівників прокуратури області до ЄРДР не внесено, оскільки ним не наведено обставин, які б свідчили про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень.

З огляду на зміст заяви ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції вважає, що зазначена обставина обґрунтовано стала причиною невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведені ОСОБА_6 обставини не є такими, що можуть бути розцінені як зловживання своїм службовим становищем відповідними працівниками прокуратури області, не вказують на те, що визначені службові особи у певному випадку використовували свої повноваження всупереч інтересам служби з прагненням досягти матеріальної вигоди чи вигоди нематеріального характеру для себе чи інших осіб, що спричинило істотну шкоду чи тяжкі наслідки.
Що стосується перевищення влади або службових повноважень, що не може проявлятися у бездіяльності, то ОСОБА_6 у своїй заяві не навів жодних посилань на вчинення таких дій конкретним працівником, який мав діяти в межах повноважень, передбачених відповідним нормативно-правовим актом, які є компетенцією вищої службової особи, могли бути здійснені лише колегіально, дозволяються тільки в особливих випадках, з особливого дозволу і з особливим порядком проведення або які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

ОСОБА_6 посилається виключно на вступ у справу № 0907/2-а-3/2011 прокуратури Івано-Франківської області. В той час, питання залучення чи допущення до справи прокуратури є предметом оцінки під час її розгляду.

Відносно втручання в діяльність судових органів, то ОСОБА_6 у своїй заяві теж не зазначає відповідних обставин, зокрема хто, коли, у який спосіб, в якій конкретній справі втручався у діяльність і якого саме судді.

Реалізація прокурором своїх процесуальних прав під час розгляду справи в суді не може вважатися впливом на суд.

Фактично ОСОБА_6 виражає свою незгоду з процесуальною діяльністю працівників прокуратури області, процесуальними рішеннями, не погоджується із діяльністю, що здійснюється в межах дискреційних повноважень, що само по собі не є предметом кримінально-правової оцінки.

ОСОБА_6 також вказуючи на бездіяльність працівників прокуратури, одночасно наголошує на «приховуванні злочинів», чим є активна діяльність, тобто вчинення певних умисних дій, спрямованих на те, щоб конкретні обставини залишились невідомі.

Таким чином, отримавши заяву ОСОБА_6 , з її змісту уповноважена особа об`єктивно не встановила обставин, які б вказували на вчинення ймовірних кримінальних правопорушень, діянь, за які відповідальність передбачена КК України, що дозволило б внести необхідні дані до ЄРДР для подальшого проведення досудового розслідування.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури, а відомості, які зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, по суті визначають межі досудового розслідування.

Згідно з постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі 344/303/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Державної казначейської служби України, прокуратури Івано-Франківської області про відшкодування моральної шкоди заподіяної бездіяльністю прокуратури, стягнуто з держави в користь ОСОБА_6 25000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Верховний Суд мотивував прийняте рішення тим, що має місце факт невиконання вироку Івано-Франківського обласного суду від 24 листопада 1997 року понад 22 років, який свідчить про заподіяну немайнову шкоду. Жодних висновків про бездіяльність прокуратури Верховний Суд в цій постанові не зробив.

Більш того, не всяка протиправна бездіяльність чи неналежне виконання обов`язків відповідною особою має наслідком саме кримінальну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що на виконання ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 січня 2021 року за заявою ОСОБА_6 від 29 грудня 2020 року внесено до ЄРДР 22 січня 2021 року № 0000004 відомості про умисне невиконання працівниками прокуратури рішень суду.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 та правильність рішення слідчого судді в частині, що оскаржується.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 376, 370, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4