Справа № 536/851/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2021 року за № 0000154 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, на початку березня 2021 року у світлий час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де в нього виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння за ним не спостерігає та всупереч забороні власника, шляхом зриву навісного замка, проник до господарського приміщення, що розташоване на території вказаного вище домоволодіння, звідки таємно викрав одну чавунну батарею на 10 секцій, вартість якої згідно висновку експерта № 1690 від 06 травня 2021 року складає 450 грн. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 450 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення.

Також, в середині березня 2021 року у світлий час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де в нього виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння за ним не спостерігає та всупереч забороні власника, шляхом зриву навісного замка, проник до господарського приміщення, що розташоване на території вказаного вище домоволодіння, звідки таємно викрав одну чавунну батарею на 10 секцій, вартість якої згідно висновку експерта № 1690 від 06 травня 2021 року складає 450 грн. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 450 грн.

Також, на початку квітня 2021 року у світлий час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де в нього виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння за ним не спостерігає та всупереч забороні власника, шляхом зриву навісного замка, проник до горища господарського приміщення, що розташоване на території вказаного вище домоволодіння, звідки таємно викрав два сталевих кутники, загальна вартість яких згідно висновку експерта № 1690 від 06 травня 2021 року складає 523, 13 грн. та п"ять сталевих арматур, загальна вартість яких відповідно до висновку експерта № 1690 від 06 травня 2021 року складає 78,5 грн. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 601, 62 грн.

Окрім того, у квітні 2021 року у світлий час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де в нього виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник домоволодіння за ним не спостерігає та всупереч забороні власника, шляхом зриву навісного замка, проник до господарського приміщення, що розташоване на території вказаного вище домоволодіння, звідки таємно викрав чотири сталевих кутники, загальна вартість яких згідно висновку експерта № 1690 від 06 травня 2021 року складає 1046,24 грн. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1046, 24 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно.

18 травня 2021 року між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, і підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 у повному обсязі пред`явленої підозри беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та звільнення на підставі статті 75 КК України від відбування покарання зі встановленням іспитового строку. При укладенні угоди враховані обставини, визначені статтею 470 КПК України, та інші обставини, що є істотними для кримінального провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, потерпілий ОСОБА_5 надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.

В наданій суду на затвердження угоді про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК, зазначені її сторони, формулювання підозри, правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо злочину, а він має право в тому числі мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. В суду не викликає сумнівів, що ОСОБА_5 цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснені положення ст.473 КПК України, зокрема про наслідки укладення та затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 314, 368 - 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 18 травня 2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000154, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2021 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1