Справа № 280/1607/17
Провадження №11-кп/801/143/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11
потерпілого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000784 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 13.11.2017 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_11 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, не маючого утриманців, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, студента Житомирського будівельного коледжу, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України та призначено йому покарання:
-за ч.2 ст.127 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання вирішено рахувати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у період з 04.12.2017 по 29.12.2017, з розрахунку у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України, тобто один день за один день.
Визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України та призначено йому покарання:
-за ч.2 ст.127 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання вирішено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частинах на користь ОСОБА_12 11667 (одинадцяти тисяч шістсот шістдесят сім) грн. в якості відшкодування матеріальних збитків та 100000 грн. моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Вирішено питання речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 12.11.2017 близько 22 год. 00 хв. в приміщенні магазину «Сармат», що розташований в м.Коростишеві по вул.Різдвяній, 31, ОСОБА_7 зустрів свого двоюрідного брата ОСОБА_12 , з яким у ОСОБА_7 існують неприязні відносини через непорозумінням з розподілом спадщини. В цей час та місці у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт із ОСОБА_12 , в ході якого залишив приміщення магазину та очікував на ОСОБА_12 на вулиці поряд з магазином. В цей час у тому ж місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень та незаконне позбавлення волі ОСОБА_12 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову зі своїм сином ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, які згідно домовленості очікували на ОСОБА_12 поблизу будинку №2-В по вул.І.Франка в м.Коростишеві. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 дочекався поки ОСОБА_12 вийшов з приміщення магазину «Сармат» та почав наносити йому удари невстановленим предметом по голові, руках та інших частинах тіла. Від отриманих ударів ОСОБА_12 впав та коли він перебував у лежачому положенні, ОСОБА_7 за одяг потягнув його у напрямку, де знаходились ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа. Перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , діючи за попередньою мовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, які охоплювались єдиним злочинним умислом, невстановленими предметами нанесли удари по різних частинах тіла ОСОБА_12 , заподіюючи фізичних страждань, з метою подолання його супротиву. Надалі, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою невстановленими предметами зв`язали руки та ноги ОСОБА_12 , обмеживши його можливості вільно пересуватись, після чого помістили в салон автомобіля «Фольксваген Кадді», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , незаконно позбавивши його волі. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним злочинним умислом, направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, в салоні зазначеного автомобіля відвезли ОСОБА_12 до невстановленого місця де продовжували утримувати у зв`язаному стані, завдаючи ударів по різних частинах тіла, заподіюючи фізичних страждань, з метою отримати словесну відмову від можливості користуватись будинком, розташованим у с.Більківці Коростишівського району, після чого знову помістили до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним злочинним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, в салоні зазначеного автомобіля відвезли ОСОБА_12 на територію домоволодіння ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , де у зв`язаному стані перенесли до господарського приміщення. В зазначеному приміщенні ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, металевим ломом наносив удари по різних частинах тіла ОСОБА_12 , заподіюючи останньому фізичних страждань. Незважаючи на наявність тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 спільно з невстановленою у ході розслідування особою, діючи з метою заподіяння фізичних страждань, зв`язав руки та ноги ОСОБА_12 разом, розмітили металевий лом між руками та тулубом та підвісили його над входом до підвального приміщення. У підвішеному стані ОСОБА_12 залишався тривалий час відчуваючи сильний фізичний біль. При цьому ОСОБА_7 продовжував вчиняти дії спрямовані на заподіяння ОСОБА_12 сильних фізичних страждань, а саме ногою натискав на ліву частину грудної клітини, ногою натискав на лобну частину голови та розгойдував ОСОБА_12 , який перебував у підвішеному стані. Таким чином ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження незаконно утримували ОСОБА_12 до 01 год. 50 хв. 13.11.2017.
Під час незаконного утримання та в результаті нанесення ударів по різних частинах тіла ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та невстановленою в ході розслідування особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, заподіяли ОСОБА_12 численні тілесні ушкодження, а саме: забійні рани на волосистій частині голови, струс головного мозку, синці та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; закриту тупу травму правої верхньої кінцівки у вигляді синців, перелому 5-ї п`ясної кістки кисті, ушкодження фіброзно-хрящевого комплексу з відривом шилоподібного відростку променево-зап`ястного суглобу, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; закриту тупу травму лівої верхньої кінцівки у вигляді синців в ділянці плеча та кисті, забійних поверхневих ран на кисті та в ділянці променево-зап`ястного суглобу, перелому 3-ї п`ясної кістки та нижньої третини ліктьової, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; закриту тупу травму грудної клітини у вигляді пневмотораксу зліва (наявність повітря в плевральній порожнині), яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; синці та осаднення по задній поверхні грудної клітини справа та в поперековій ділянці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження; синці на обох нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 ставиться питання про скасування вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року у зв`язку з м`якістю призначеного покарання.
Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 КК України та призначити їм покарання: за ч.2 ст. 127 КК України у виді 7 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 46 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання їм у виді 7 років позбавлення волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинувачених та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив їм надто м`яке покарання, оскільки вони будь-яку шкоду потерпілому не відшкодували, не розкаялися за скоєне, цивільний позов не визнали, ні під час досудового розслідування, ні під час судового слідства не усвідомили тяжкості вчинених ними злочинів.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року. Просить винести своє рішення, яким справу направити на новий судовий розгляд до Коростишівського районного суд Житомирської області. Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконний, винесений без урахування всіх фактичних обставин справи, суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, дав неправильну оцінку добутим у справі доказам.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 ставиться питання про скасування вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року. Просить винести своє рішення, яким справу направити на новий судовий розгляд до Коростишівського районного суд Житомирської області.
Апеляційна скарга мотивована тим, вирок суду є незаконним та необґрунтованим, обвинувальний акт наданий до суду з порушеннями, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, крім цього суд взяв до уваги одні докази, а саме покази, які дав потерпілий ОСОБА_12 і відкинув інші, які надавали обвинувачені, а також свідки сторони обвинувачення, також судом першої інстанції не прийнято до уваги важливі докази, а саме постанову 11.06.2018 про проведення судової молекулярної-генетичної експертизи та висновок експерта від 07.07.2018, які вказує на відсутність в салоні автомобіля «Volkswagen Caddy» слідів крові.

В апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_11 ставиться питання про скасування вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року у зв`язку із м`якістю призначеного покарання.
Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі кожному. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 в частині стягнення завданої моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинувачених та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив їм надто м`яке покарання, оскільки обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених не встановлено, натомість суд безпідставно не встановив обставини, які обтяжують покарання, адже останні вчиняли злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, крім цього, стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. не відповідає принципам розумності і справедливості.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_12 та його представник адвокат ОСОБА_11 підтримали доводи своїх апеляційних скарг в частині м`якості призначеного покарання, просили скасувати вирок суду з постановленням нового вироку, призначивши більш суворе покарання обом обвинуваченим. Окрім того потерпілий та його представник просили збільшити розмір моральної шкоди.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також їх захисники адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просили задовольнити апеляційні скарги сторони захисту скасувавши вирок через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги учасників судового розгляду не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд дотримався зазначених вимог закону, правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Стосовно доводів апеляційних скарг захисників про необхідність скасування вироку з призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції суд зазначає, що п.п.1-3 ч.1 ст.415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. При цьому стороною захисту такі підстави в апеляційних скаргах не наведені.
Натомість висновки суду про доведеність вини обвинувачених ґрунтуються на досліджених доказах.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що 12.11.2017 близько 22 год. 00 хв. зайшов у магазин «Сармат», де виникла словесна перепалка з приводу спадкового будинку з його двоюрідним братом ОСОБА_7 , наприкінці якої останній його вдарив та вийшов з магазину. Все це бачила продавчиня даного магазину на ім`я ОСОБА_15 . З часом він сам вийшов з магазину та попрямував до свого будинку, зустрівши ще по дорозі знайомих братів ОСОБА_16 , після розмови з якими пішов у напрямку дому. При цьому, ОСОБА_17 бачив, як його штовхнув ОСОБА_7 , який йшов позаду нього, а коли напав, то почав наносити удари по голові металевим ломом всього близько 10 ударів. Від ударів він впав, прикриваючи голову руками, внаслідок чого у нього були зламані руки, намагався вдарити нападника по ногам. Біля будинку вже чекали син ОСОБА_7 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Зазначає, що його били металевими палками, зв`язали руки, штурхали. Тримаючи за руки та ноги заштовхали в автомобіль, привезли в поле, витягнули та почали бити. Надалі ОСОБА_7 сказав йому копати яму, проте він відмовився, тоді ОСОБА_7 дістав з автомобіля пакет, сину ОСОБА_20 сказав знайти скотч, та наділи на його голову пакет, обмотали скетчем та знову заштовхнули в автомобіль. Привезли до житлового приміщення, завели у сарай, де ОСОБА_7 спочатку наносив удари ногою в обличчя, потім, діставши лома почав їм наносити удари у ліву частину тіла, коли йому зв`язували руки, ОСОБА_7 перевірив його кармани, з яких забрав гроші у сумі 800 грн. Зв`язали разом руки та ноги, вставили між ними лом, таким чином підвісили та почали розкачувати, внаслідок чого він ударявся головою о сходи. Підвішували його ОСОБА_7 та ОСОБА_21 . Потім вони покинули приміщення, а його залишили висіти на ломі, повернулись через деякий час з горілкою, яку запропонували і йому, на їх пропозицію він не відповів. Надалі, його зняли з лома, розв`язали, та ОСОБА_22 допоміг йому встати на прохання свого батька, витягнули з сараю та кинули на асфальт. В цей момент побачив, що перебував весь час у приміщенні за адресою проживання родини ОСОБА_23 . Він лежав під домом, було холодно, ОСОБА_7 насміхався з нього, запитував чи потрібна йому батьківська хата. Він не міг рухатись, попросив викликати йому швидку допомогу або добити його. ОСОБА_7 запитав, що він буде говорити, коли приїде ОСОБА_24 допомога і він пообіцяв, що скаже, що просто впав. Швидку допомогу все ж таки викликали, ОСОБА_7 їм пояснив, що знайшов свого брата ОСОБА_12 на території свого будинку випадково. Лікарям на запитання «що трапилось?», нічого не відповідав. В лікарні йому надали допомогу, виявилось, що в нього зламано 6 ребер, а в лікарні в м. Житомирі в подальшому його прооперували.
Свідок ОСОБА_25 показав, що восени 2017 у районну лікарню поступив ОСОБА_12 у тяжкому стані, був оголений, перебував у свідомості, скаржився на біль у кінцівках, у тулубі та на головний біль. Його доставили в операційну, виявилось, що ОСОБА_12 мав розірвані легені. Останній повідомив, що його побили відомі йому люди. Хто доставив потерпілого до лікарні йому не відомо, а працівники приймального відділення районної лікарні повідомили про даний випадок у поліцію.
Свідок ОСОБА_26 надала пояснення про те, що восени 2017 на «Швидку допомогу» поступив виклик з приводу побиття. В складі бригади Швидкої допомоги виїжджала на вказаний виклик за адресою: АДРЕСА_1 . Коли приїхали в подвір`я вийшов ОСОБА_27 , а ОСОБА_28 лежав на землі між хатою та будинком. ОСОБА_27 пояснив, що ОСОБА_28 прийшов до нього у крові, сказав, що його побили. ОСОБА_28 був побитий : голова, руки, ноги, при цьому перебував у свідомості. До автомобіля «Швидкої допомоги» ОСОБА_29 переносили на носилках. Через декілька хвилин після доставлення потерпілого до лікарні прийшов ОСОБА_27 , проте вона не помітила, щоб він перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_28 розповідав, що ОСОБА_23 ще з кимось зв`язували його, били, вивозили у ліс . Потерпілий був у брудній та мокрій одежі, на руках були сліди від зв`язування. З такими травмами, які мав потерпілий, останній не міг самостійно пересуватись.
З дослідженого судом висновку експерта №2473 від 15.11.2017 встановлено, що у ОСОБА_12 виявлено забійні рани на волосистій частині голови, струс головного мозку, синці та садна на обличчі які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; закриту тупу травму правої верхньої кінцівки у вигляді синців, перелому 5-ї п`ясної кістки кисті, ушкодження фіброзно-хрящевого комплексу з відривом шилоподібного відростку променево-зап`ястного суглобу, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; закриту тупу травму лівої верхньої кінцівки у вигляді синців в ділянці плеча та кисті, забійних поверхневих ран на кисті та в ділянці променево-зап`ястного суглобу, перелому 3-ї п`ясної кістки та нижньої третини ліктьової, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; закриту тупу травму грудної клітки у вигляді пневмоторакса зліва (наявність повітря в плевральній порожнині), яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; синці та осадження по задній поверхні грудної клітки справа та в поперековій ділянці, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень; синці на обох нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_12 утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою та необмеженою контактуючою поверхнею, від ударів такими по голові, обличчю, тулубу, обох верхніх кінцівках, при волочінні тіла по дорожньому покриттю та зв`язуванні нижніх кінцівок, могли виникнути в термін та за обставин, вказаних потерпілим.
Таким чином встановлені висновком експерта локалізація та характер тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_12 повністю співпадають з показаннями останнього щодо механізму їх утворення.
Також судом надано належну оцінку іншим доказам протоколу огляду місця події, під час якого було вилучено металевий прут, який був знаряддям злочину, належну обвинуваченому ОСОБА_8 куртку зі слідами бурого кольору. Внаслідок пізніше проведеної експертизи встановлено, що зазначені плями є кров`ю та можуть належати потерпілому.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів дали підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в умисному заподіянні ОСОБА_12 сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити вчинити дії, що суперечать його волі, а також незаконному позбавленні волі, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Стосовно доводів апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого в частині м`якості призначеного покарання, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.
При призначенні обвинуваченим покарання, суд дотримався вимог названого закону i роз`яснень постанови Пленуму та, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особи винних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються з місцем проживання i призначив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, яке є достатнім для виправлення і перевиховання обвинувачених.
Тому, призначене судом покарання в межах санкцій частин статей, яке слід відбувати реально, повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинувачених.
Крім цього, при вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, суд урахував глибину понесених душевних страждань потерпілим, погіршення його самопочуття, необхідність в лікуванні та вимоги розумності і справедливості, через що розмір визначеної моральної шкоди в сумі 100000 гривень, суд вважає достатньою компенсацією за понесені моральні страждання.
Порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0000784, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 листопада 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст.127 ч.2, 146 ч.2 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: