Справа № 396/566/21
Провадження № 1-кп/396/161/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2021 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_7
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
Судом встановлено, що 26.04.2021 року в період часу з 07:45 год. до 08 год., більш точного часу ні судом, ні досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля ДП «Оникіївське лісове господарство Новоукраїнське лісництво», що розташоване по вул. Шевченка, 116, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, чекав на свою знайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою перебуває в стосунках. В цей час ОСОБА_3 побачив знайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яким в ОСОБА_3 неприязні відносини та який рухався на велосипеді по вул. Шевченка в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. ОСОБА_3 вирішив наздогнати ОСОБА_7 для того, щоб сказати йому, щоб він не погрожував фізичною розправою ОСОБА_8 та на власному автомобілі марки ВАЗ 2101 червоного кольору наздогнав ОСОБА_7 , вийшов з автомобіля та почав з ним розмовляти. В ході розмови у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник конфлікт.
В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , взяв із салону автомобіля дерев`яну палицю, підійшов до ОСОБА_7 та перебуваючи у положенні стоячи, обличчям до обличчя, наніс один удар дерев`яною палицею, яку тримав обома руками, ОСОБА_7 в область 1-го пальця правої кисті та водночас в область губ, внаслідок чого останній втратив рівновагу та сперся на праву руку. Не бажаючи припинити протиправні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні стоячи, в той час як ОСОБА_7 перебував у положенні сидячи, зліва від нього, наніс один удар дерев`яною палицею, яку тримав обома руками, в область лівого колінного суглобу, після чого сів до автомобіля марки ВАЗ 2101 червоного кольору та поїхав.
В результаті ударів, спричинених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу з садном на слизовій оболонці верхньої губи зліва, переломів коронок 1 і 2 зуба верхнього лівого ряду, садна по задній поверхні 1-го пальця правої кисті, синця по задньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, які утворилися внаслідок травматичного контакту з тупим предметом та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну втрату працездатності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, та суду пояснив, що вчинив правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Визнав, що вчинив неправомірно та щиро розкаївся у скоєному. Просив суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу, який зобов"язується сплатити.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що 26.04.2021 року в нього з ОСОБА_3 виник конфлікт в результаті якого обвинувачений спричинив йому дерев"яною палицею тілесні ушкодження.
Крім власних показань обвинуваченого, вина останнього у вчиненні інкримінованого йому проступку за викладених вище обставин підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 40 від 28.04.2021 року.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушені, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 в межах пред"явленого обвинувачення кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 125 КК України, так як обвинуваченим 26.04.2021 року вчинено умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату працездатності.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , осіб похилого віку на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, відсутність до нього претензій майнового та морального характеру з боку потерпілого, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. Обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставини, які обтяжують покарання, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу в розмірі встановленого санкцією ч.2 ст.125 КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання - у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) грн.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- медична картка амбулаторного хворого на ім"я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1