н/п 1-кс/766/6215/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржників - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

24 червня 2021 року потерпілі звернулися до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, просили скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції №:2 ХРУП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_9 від 28.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000864.

Обґрунтування скарги.

Корабельним ВП ХВП ГУНП у Херсонській області у кримінальному провадженні №0000864 здійснювалось досудове розслідування злочинів, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.191 КК України, які вчинені керівництвом ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет», у тому числі ректором ОСОБА_10 і відомості про які внесено до ЄРДР 17.04.2019 р.

14.06.2021 ОСОБА_6 отримала копію постанови слідчого СВ відділу поліції ХаЗ ХРУП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_9 , відповідно до змісту якої, слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження «відповідно до пункту 14 ст. 284 КПК» у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, встановлених до 17.04.2021, та відсутності пред`явленої підозри будь-якій особі.

Зазначають, що вони не можуть погодитись із постановою про закриття кримінального провадження.

Постанова не містить відомостей про вжиття вичерпних заходів, спрямованих на виявлення особи, яка вчинила кримінальні правопорушення.

Під час досудового розслідування слідчий за власною ініціативою провів лише допит скаржників у якості потерпілих, тоді як УСІ інші дії здійснювались виключно за наслідком поданих скарг до слідчого судді.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Представник скаржників підтримав скаргу, просив суд її задовольнити за підставами, викладеними у скарзі.

Скаржники (потерпілі) зазначали, що слідство було неефективним, слідчий не виконував свої обов`язки по розслідуванню, не проявляв ініціативи у проведенні слідчих дій. Всі слідчі дії вчинялися ним або за клопотанням потерпілих, або за ухвалою слідчого судді, якою його зобов`язано були вчиняти слідчі чи процесуальні дії. Потерпілі змушені були неодноразово звертатися зі скаргами на бездіяльність слідчого з того приводу, що слідчий або не розглядав їх клопотання про проведення слідчих дій, або відмовляв у їх задоволенні, тобто слідчий працював під примусом.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, слідчим було надано матеріали кримінального провадження № 0000864 від 17.04.2019 року.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення представника скаржника, скаржників, дослідивши додані до скарги матеріали, матеріали кримінального провадження № 0000864, слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова не може бути скасована з таких підстав:

Відповідно до частини першої ст.303КПК України на досудовому провадженні серед інших можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення були внесенні 17.04.2019 року за ч.1 ст.172, ч.2 ст.191 КК України.

Згідно п.2 ч.2 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.172 КК України відповідно до ч.2 ст.12 КК України є проступком.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.191 КК України відповідно до ч.3 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді від 16.10.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000864 від 17.04.2019 року на шість місяців, тобто до 17.04.2021 року.

28.04.2020року слідчий закрив кримінальне провадження на підставі абзацу 14 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки строки досудового розслідування закінчилися і жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно ч.5 ст.294 КПК України, передбачено,що клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження не містять інших ухвал про продовження строку досудового розслідування.

Строки досудового розслідування, які пройшли, поновленню не підлягають, а тому постанова про закриття кримінального провадження № 0000864 від 17.04.2019 року не може бути скасована.

Проте, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що досудове розслідування було неефективним. За два роки досудового розслідування слідство повинно було встановити чи було вчинено кримінальне правопорушення або встановити відсутність події кримінального правопорушення. В результаті проведеного слідства повинні були бути спростовані всі доводи потерпілих, у відсутні події злочину не повинно було залишитися сумнівів. Натомість за два роки досудового розслідування доводи потерпілих не спростовані, потерпілі вказують, що їх клопотання про витребування доказів, які мають істотне значення у кримінальному провадженні, не розглянуті або відмовлено в їх задоволенні.

Якщо слідчому не достатньо було часу для вичерпного вчинення слідчих дій, то не зрозуміло чому він не звернувся із клопотанням про продовження строку досудового розслідування, а, дочекавшись закінчення строку слідства - 17.04.2021, закрив кримінальне провадження - 28.04.2021року. І за вказаних обставин у потерпілих і в стороннього спостерігача складається враження, що кримінальне провадження могло мати місце, але орган досудового розслідування не бажав це встановити.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства («Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення («Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

В пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Рішення Європейського суду з прав людини щодо ефективності досудового розслідування кореспондуються зі статтями 2,9 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто винив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Тільки за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а, по-друге, однаково-ретельне встановлення і перевірка обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

Слідчий суддя вважає, що при досудовому розслідування у кримінальному провадженні № 0000864 завдання, визначені статтями 2,9КПК України не були виконані, але при цьому кримінальне провадження було закрите.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 294, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити скаржникам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,у задоволенні скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 05 хвилин 15 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1