У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2021 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.02.2021 р.
Ухвалено стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди 6 506 грн., моральної шкоди 150 000 грн.
Ухвалено стягнути зі ОСОБА_5 на користь КНП «Снігурівська міська лікарня» в рахунок відшкодування витрат 1 682,13 грн.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Захисник просить пом`якшити призначення покарання, застосувавши положення до нього ст. 69 КК України.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає, що призначена міра покарання не відповідає участі в скоєному злочині та особі обвинуваченого. Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, вів суспільно-корисний спосіб життя, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, щиро кається в скоєному діянні, скоєне кримінальне правопорушення вчинив у молодому віці. За час проведення досудового слідства багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення.
Вважає, що, з урахуванням наведеного є законні підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_5 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

09.02.2021 р. близько 20.00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Імперія» по вул. Ломоносова, 26, в м. Снігурівка Баштанського (Снігурівського) району Миколаївської області, де у нього виникла сварка з ОСОБА_9 . У ході сварки, на порозі магазину, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , реалізуючи який обвинувачений умисно наніс потерпілій один удар рукою по обличчю та один удар ногою по лівій нозі, внаслідок чого остання похитнулася та вдарилась головою об металеві вхідні двері. ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії.
09.02.2021 р. близько 20.30 год., більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , після закриття магазину «Імперія», йшли додому. Рухаючись у напрямку вул. Потьомкіна, ОСОБА_9 несла сумку з продуктами, належними ОСОБА_10 , який їх випередив та пішов у напрямку свого будинку. На перехресті вулиць Ломоносова та Потьомкіна в м. Снігурівка Баштанського (Снігурівського) району Миколаївської області ОСОБА_5 , без пояснень, вихопив з рук потерпілої сумку з продуктами, належну ОСОБА_10 та став рухатись по вул. Потьомкіна в напрямку перехрестя з вул. Парковою. ОСОБА_9 , обурившись поведінкою та діями останнього, стала висловлювати на адресу обвинуваченого своє незадоволення та просила повернути їй сумку. Обвинувачений став висловлювати погрози в адресу потерпілої.
Побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 , усвідомлюючи фізичну перевагу ОСОБА_5 , стала перед ним на коліна та просила її не чіпати. Однак обвинувачений, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, при цьому не передбачаючи настання смерті потерпілої, хоча за даних умов повинен був і міг передбачити, умисно наніс потерпілій ОСОБА_9 два удари правою ногою в ліву скроневу область голови, яка є життєво важливим органом. Далі, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 наніс не менше трьох ударів правою ногою по тулубу потерпілої, від чого остання впала на спину та ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних протиправних дій, виламав з деревини гілку і наніс нею численні удари по тулубу та ногах потерпілої ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не приходячи до свідомості, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла в реанімаційному відділенні КНП «Снігурівська міська лікарня».
Умисними протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою лівої скроневої долі головного мозку, крововиливів у тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки в ділянці лівої скроневої долі, крововилив у м`які тканини голови в лівій скроневій ділянці голови, крововилив в товщу лівого скроневого м`яза; перелому другого ребра справа по середньо-ключичній лінії та десятого ребра зліва по середньо-пахвинній лінії з ознаками стиснення на зовнішній кістковій пластинці та розтягнення на внутрішній кістковій пластинці, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі (близько 800 мл); синців та саден на обличчі, кистях рук, правому стегні, крововиливів в м`які тканини голови в лобній та лівій тім`яно-потиличній ділянках голови, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи.
Причиною смерті ОСОБА_9 є тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, крововиливи під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки, ускладнені набряком-набуханням головного мозку, та закрита травма черевної порожнини у вигляді розриву селезінки з розвитком внутрішньої кровотечі (близько 800 мл), що зумовило гостре порушення та зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функції центральної нервової системи.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким, обставини справи, зокрема винятково жорстокий характер його протиправних дій відносно особи похилого віку, дані про особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, колишнього навчання позитивно, його вік те, що раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працевлаштований, утриманців не має, наявність обставин, що пом`якшують щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та наявність обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.
Фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, що спричинило смерть потерпілого, апелянтом не оспорюються, а тому апеляційному перегляду не підлягають.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, за місцем навчання з 2014 по 2017 роки характеризується позитивно, за місцем проживання посередньо, при цьому кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та відносно особи похилого віку.
На переконання апеляційного суду, мотиви і підстави призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі у вироку наведені, апеляційний суд з ними погоджується, оскільки таке покарання призначено, з урахуванням вимог ст. ст. 65-67 КПК України, відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всім обставинам кримінального провадження, і буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд, не знаходить переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, і, захисник в апеляційній скарзі не навів, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку, і, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2021 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3