Справа № 159/1763/21 Провадження №11-сс/802/198/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року (ЄРДР №0000192),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, що було вилучене під час проведення обшуку 30.03.2021 в житлі та нежитлових приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 , що перебувають у володіння ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон марки «Samsung», заборонивши ним користуватись та розпоряджатись; автомобіль марки «BMW-530», номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя не наклав арешт на чотири мобільні телефони, поміщені в сейф пакет №ЕХРТО 212679, один телефон з пакету №4229097, два мобільні телефони поміщені в пакет №ЕХРТО 212678, три флеш накопичувачі, дві пари рукавичок, документи на автомобіль «Kia», відеореєстратор, два флеш накопичувачі з автомобіля, страховий поліс та записник, автомобіль марки «BMW-530», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки такий арешт порушить законні права власників.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді власник майна подала апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був повністю відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що при проведенні обшуку були численні порушення, тому протокол обшуку є недопустимим доказом. Автомобіль придбаний за її власні кошти та належить їй. Крім того, звертає увагу на порушення вимог ст.172 КПК України, оскільки слідчим суддею порушено строки розгляду клопотання про арешт майна, яке надійшло до суду 31.03.2021, а розглянуте лише 05.04.2021. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та повністю відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які заперечили доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР №0000192 від 18.03.2021 вбачається, що проводиться досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

З матеріалів справи встановлено, під час проведення обшуку, були виявлені та вилучені телефон ОСОБА_10 та автомобіль, які підтверджують обставини вчинення розслідуваного правопорушення та являються речовими доказами.

Арештоване майно відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень при складанні протоколу обшуку не ґрунтуються на матеріалах справи.

Недотримання судом строку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КПК України, не є істотним, та не тягне наслідком безумовне скасування ухвали слідчого судді.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано наклав арешт на частину вилученого майна, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2021 року про накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung», заборонивши ним користуватись та розпоряджатись; автомобіль марки «BMW-530», номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження, без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді