Справа №579/76/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/983/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транспортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 24 червня 2021 року, якою відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому обчисленні становить 113500 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кролевецького районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000075 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

24 червня 2021 року прокурор звернулася з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , яке було обґрунтовано тим, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не відпали, а продовжують існувати.

24 червня 2021 року ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому обчисленні становить 113500 гривень.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказував, що неповнота судового розгляду стала наслідком формального підходу, оскільки судом були взяті до уваги лише доводи прокурора, а відтак вважав, що і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначав ОСОБА_5 , що твердження прокурора у клопотанні відносно того, що він може намагатися переховуватись від суду являється припущеннями прокурора.

Наголошував, що прокурором не обґрунтовано і ризик того, що він може впливати на потерпілого і свідків, оскільки потерпілий заявив, що претензій до нього не має.

Звертав увагу і на те, що немає підстав вважати, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також зазначав, що прокурором не обґрунтовано можливість обрання відносно обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_6 надійшла заява про проведення судового розгляду матеріалів кримінального провадження у його відсутність. Від обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на позицію захисника ОСОБА_6 , а також прокурора ОСОБА_7 надійшли заяви про проведення судового розгляду без їх участі, а тому враховуючи, що від усіх учасників надійшли заяви, на підставі ст. 406 КПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги без участі обвинуваченого, його захисника та прокурора, у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Кролевецького районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 24 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому обчисленні становить 113500 гривень.

Застосовуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом було встановлено, що на даний час існують ризики, що свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.п. 1, 3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи вік обвинуваченого, його репутацію, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч.2 ст.289 КК України, у яких він обвинувачується, а також те, що ОСОБА_5 схильний до кримінальних правопорушень, становить небезпеку для суспільства, суд вважав доведеним існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням вказаного і зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вказаних у клопотанні ризиків.

Підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт колегія суддів не вбачає, оскільки за вказаних обставин такий запобіжний захід, як домашній арешт, не зможе запобігти встановленим судом першої інстанції ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_5 відносно того, що судом було допущено неповноту судового розгляду, що стала наслідком формального підходу, так як судом були взяті до уваги лише доводи прокурора, а тому і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за наслідками апеляційного перегляду колегією суддів не було встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, які б вказували на упередженість суду під час розгляду клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Також, на думку колегії суддів доводи апеляційної скарги обвинуваченого відносно того, що ризик переховування ОСОБА_5 від суду являється лише припущеннями прокурора, є непереконливими, оскільки вказані доводи належним чином в апеляційній скарзі не обґрунтовані і вказують більш на суб`єктивне ставлення ОСОБА_5 до здійснення професійної діяльності прокурором.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно того, що прокурором не обґрунтовано ризики можливого впливу ОСОБА_5 на потерпілого і свідків, оскільки потерпілий заявив, що претензій до нього не має та ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, то вони є безпідставними, оскільки вказані доводи спростовуються змістом клопотання прокурора та окрім іншого, колегія суддів вважає, що за встановлених обставин зазначені доводи не можуть бути достатніми для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Критично оцінює колегія суддів і доводи апеляційної скарги обвинуваченого відносно того, що прокурором не обґрунтовано можливість обрання відносно обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, оскільки з клопотання про продовження строку тримання під вартою вбачається, що прокурором було належним чином обґрунтовано та мотивовано позицію щодо неможливості застосування альтернативного виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі вище наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Кролевецького районного суду Сумської області від 24 червня 2021 року, якою відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому обчисленні становить 113500 гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4