Дата документу 01.04.2021 Справа № 333/5400/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/838/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/5400/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду до 19.05.2021 року включно продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК злочину.

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивував тим, що потерпіла та всі свідки у справі вже допитані і якщо до обвинуваченого буде застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, то ризики, передбачені ст.177 КПК, взагалі будуть відсутні. Обвинувачений має постійне місце проживання, а тому стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК злочину.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілу і свідків, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, який становить підвищену суспільну небезпеку і за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, не одружений, інших осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього сталих міцних соціальних зв`язків.

Наведені обставини в їх сукупності дають достатні підстави для висновку, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню.

Також встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на разі триває і не завершено. А тому з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, у тому числі і мотив вчинення злочину, які поставлено у вину обвинуваченому існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, адреси проживання яких відомі.
Більш того, з матеріалів провадження вбачається, що під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого представник потерпілої підтримав клопотання прокурора, з огляду на те що, потерпіла висловила побоювання за своє життя через телефонні дзвінки невідомих з проханням змінити покази в суді.
А тому, зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги захисника, вважає доведеними у даній справі обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_8 перебувати на волі.

Таким чином, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, його характеру та тяжкості, враховуючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, відсутність даних про неможливість подальшого перебування обвинуваченого під вартою, районний суд правильно визначився з тим, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що у даному провадженні існує справжній суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.
Доводи апеляційної скарги про не доведення прокурором неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є непереконливими. Адже встановлені у даній справі обставини переконливо свідчать про відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні. Крім того, як слушно зазначив суд першої інстанції обвинувачений не має постійного місця проживання на законних підставах на території м.Запоріжжя.
Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4