ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/199/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А

16 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши при матеріалах кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2021 року, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України визначено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі (за новим вироком) та за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року, який виконується окремо.

Також ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 України, і призначено йому покарання:

за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі;

ч.2 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`ятьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком (за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України) у виді 5 років позбавлення волі частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськарайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2019 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком (за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України) у виді 3 років позбавлення волі частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяців позбавлення волі і остаточно визначено до відбування ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з часу його затримання, а саме з 19 серпня 2020 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування під вартою.

Продовжено ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 11 червня 2021 року.

За апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2021 року Тернопільським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження 21 травня 2021 року.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 09 червня 2021 року ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено до 07.08.2021 року.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а 07 серпня 2021 року завершується строк тримання під вартою, суд, діючи відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України, оскільки від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою, вирішує питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Заслухавши клопотання прокурора, який вважає, що обвинуваченому слід продовжити термін тримання його під вартою, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти продовження терміну тримання під вартою, вивчивши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, враховуючи при цьому, що за вироком суду першої інстанції від 14 квітня 2021 року ОСОБА_6 засуджений до реального відбуття покарання у виді позбавлення волі за кримінальні правопорушення, які є тяжкими злочинами.

За наведених обставин, та враховуючи дані, що містяться у матеріалах провадження, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, чинити тиск на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Крім того, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

Обвинувачений вказував як на підставу відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну тримання його під вартою, незадовільний стан його здоров`я та відсутність належного лікування.

Відповідно до ст.ст.3, 49 Конституції України, ст.6 Основ законодавства про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я. Відповідно до ст.ст.7, 11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.

Таким чином, у випадку захворювання чи погіршення стану здоров`я обвинуваченого, йому буде забезпечена відповідна медична допомога, а отже такий мотив обвинуваченого не є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора. Також, сама по собі наявність у особи захворювання не може бути свідченням неможливості перебування його в умовах установи слідчого ізолятора і такі відомості в матеріалах провадження відсутні.

З урахуванням наведеного, суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 2 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 183, 197, 331, 401 п.20-5 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2021 року визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, строк тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 13.09.2021 року включно.

Суддя