УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2021 Справа №607/2638/21

Провадження №1-кс/607/ 1010 /2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання заступника начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000440, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2021 заступник начальника відділу Тернопільській обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 13.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: на транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , виданого 24.05.2019 ТСЦ6144, належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 шляхом заборони використання та розпорядження.
В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що 13.09.2020 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000440 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть невстановленої жінки. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.09.2020 близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «AUDI А-4», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись на КМ 408+300 автомобільної дороги «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», що неподалік с.Ягільниця Чортківського району, допустив наїзд на невстановлену жінку, яка загинула на місці пригоди. 13.09.2020 проведено огляд місця події, в ході якого на автомобілі «AUDI А-4», р.н. НОМЕР_1 виявлено пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди (наїзд на пішохода), тобто він зберіг на собі сліди даного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, як зазначає прокурор, даний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000440.
У клопотанні також вказано, що 31.12.2020 кримінальне провадження №0000440 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Втім, 29.01.2021 постанова про закриття кримінального провадження від 31.12.2020 скасована та надано вказівки провести у кримінальному провадженні №0000440 комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизи. 11.02.2021 заступником начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 призначено експертизу, в ході проведення якої необхідно буде дослідити автомобіль «AUDI А-4», р.н. НОМЕР_1 , що свідчить про необхідність збереження належного ОСОБА_4 автомобіля «AUDI А-4», р.н. НОМЕР_1 , у тому ж стані, яким він був після ДТП.
Враховуючи викладене та посилаючись на положення ст.167 КПК України, ч.ч.1, 2 ст..170 КПК України, а також те, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.02.2021 накладений на автомобіль марки «AUDI А-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 арешт було скасовано, з метою збереження речових доказів, необхідних для проведення усіх необхідних експертиз, зокрема, комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи у даному кримінальному провадженні, для дослідження усіх обставин справи, прокурор у клопотанні ставить питання про накладення арешту на вищевказаний автомобіль шляхом заборони його використання та розпорядження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених у ньому підстав, уточнивши необхідність накладення арешту на належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Представник власника майна автомобіля марки «AUDI А-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив .

Заслухавши пояснення сторін щодо заявленого клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
За змістом ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000440 від 13.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 13.09.2020 о 02:30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Базар Чортківського району, керуючи автомобілем «AUDI А-4», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись автодорогою М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» на 408 км + 300 м, що неподалік с. Ягільниця Чортківського району, вчинив наїзд на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку с. Нагірна Чортківського району, унаслідок чого вона загинула.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2020 у кримінальному провадженні №0000440 від 13.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було накладено арешт на належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з метою збереження речового доказу та проведення відповідних експертиз.
Постановою заступника начальника відділу РЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 31.12.2020 кримінальне провадження №0000440 від 13.09.2020 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.02.2021 накладений на автомобіль марки «AUDI А-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 арешт було скасовано.
Постановою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 29.01.2021 скасовано зазначену постанову від 31.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000440 від 13.09.2020, матеріали кримінального провадження направлено до СУ ГУНП в Тернопільській області для організації ефективного досудового розслідування.
У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000440 від 13.09.2020, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2020 з план-схемою ДТП.
З долученої до клопотання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.05.2019 вбачається, що власником автомобіля «AUDI А-4», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 .
У клопотанні та в судовому засіданні прокурор ставить питання про накладення арешту на транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , посилаючись на те, що вказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, а також на необхідність проведення у кримінальному провадженні №0000440 від 13.09.2020 комплексної судово-медичної та трасологічної експертизи, що було встановлено постановою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 29.01.2021.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення правопорушення або зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На думку слідчого судді, майно - транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки з його участю трапилась дорожньо-транспортна пригода, є доказом кримінального правопорушення та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000440 від 13.09.2020.
З врахуванням вищенаведеного, а також з метою забезпечення проведення призначеної в даному кримінальному провадженні комплексної судової медичної та транспортно-трасологічної експертизи та неможливістю її проведення у відсутності майна на яке просить накласти арешт прокурор, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора в цій частині підлягає задоволенню.
Накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучений автомобіль відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що такий автомобіль може бути використаний як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Разом з тим, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).
Враховуючи, що прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.
Водночас, згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вказаних обставин під час розгляду клопотання прокурором не доведено та слідчим суддею встановлено не було, у зв`язку з відсутністю доказів щодо їх можливого існування.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб.
Прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не доведено, що заборона користування майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.
Згідност. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського суду з прав людини від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Враховуючи викладене, тривалість досудового розслідування №0000440 від 13.09.2020, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.2019 належить ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
За наведених обставин клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 170, 172, 173, 309,395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000440 від 12.09.2020 задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.2019 належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеним транспортним засобом.
В задоволенні клопотання заступника начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в частині заборони користування транспортним засобом марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.2019 належить ОСОБА_4 та утримання цього транспортного засобу на майданчику Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, відмовити.
Зобов`язати ОСОБА_4 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні № 0000440 від 13.09.2020, судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , негайно надати даний автомобіль для проведення вказаних процесуальних дій.
Попередити власника майна ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна - транспортного засобу марки «AUDI А-4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9