Справа № 273/729/21
Провадження № 1-кп/273/51/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 року за №0000028, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Недільна Старосамбірського району Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, працюючого охоронцем ТОВ «Органік Мілк», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
03.02.2021 близько 10-ї години 30 хвилин, на автодорозі Старокостянтинів - Новоград-Волинський в м. Баранівка, Житомирської області, по вул. Звягельській, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Новоград-Волинський, в порушення вимог 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (із внесеними змінами), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; в порушення вимог п. 2.3.б) цих же Правил, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну; в порушення вимог п.12.1 Правил не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, проявив неуважність та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги праворуч, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась в попутному напрямку.

Внаслідок даного ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді синьців на задньо-бокових поверхнях лівого стегна у середньо-нижній частині, лівого колінного суглоба, лівої гомілки на всьому протязі, садна на фоні синців на задній поверхні лівої гомілки у нижній частині, синців на задньо-внутрішній поверхні лівого ліктьового суглоба, на тилі правої кисті, на тилі лівої кисті, на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва доверху та зовні від грудної залози, на передній поверхні грудної клітини справа доверху та досередини від грудної залози, рани на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки, у середній частині, крововиливи в біляаортальну клітковину грудного та черевного відділів аорти на всьому протязі, крововиливів в коріння обох легень, надрив нижньої долі лівої легені по нижньо-внутрішній поверхні на рівні коріння із крововиливом навколо, переломів справа 8,9,12 ребер по лопатковій лінії, переломів зліва 2-8 ребер по задній пахвовій лінії, 5,6 ребер по передній пахвовій лінії, 11 ребра по біляхребтовій лінії, крововиливів в м`які тканини навколо переломів ребер, розриви пристінкової плеври на рівні переломів зліва 4-го ребра по задній пахвовій лінії та 5-го ребра по передній пахвовій лінії, крововиливів в м`які тканини передньо-бокових поверхонь шийного відділу хребта, розривів передньої повздовжньої зв`язки між 5 та 6 грудними хребцями із крововиливом в м`які тканини навколо, розриву передньої повздовжньої зв`язки та міжхребцевого диска між 11 та 12 грудними хребцями з переходом на тканини 11 міжреберь, пристінкову плевру та крововиливу в м`які тканини навколо, надриву діафрагмальної поверхні правої долі печінки на рівні зовнішньої частини вінцевої зв`язки печінки, крововиливу у вінцеву зв`язку печінки на рівні правої долі, розриву брижі тонкої кишки по передній поверхні із крововиливом в тканини навколо, крововиливу в біляниркову, біля наднирникову жирову клітковину справа та зліва на всьому протязі, крововиливу у праву наднирнику, крововилив у м`які тканини в тім`яно-потиличній ділянці посередині та дещо справа, крововиливів під м`якими мозковими оболонками головного мозку на всьому протязі, перелому остистих відростків 10-11 грудних хребців із крововиливом в м`які тканини навколо, крововиливів в м`які тканини лопаткової ділянки зліва, лопаткової ділянки справа, лівої сідниці, правої сідниці, задньо-бокових поверхонь правої гомілки практично на всьому протязі, задньо-бокових поверхонь лівої гомілки практично на всьому протязі, осколкового перелому правої малогомілкової кістки у верхній частині, осколкового перелому лівої великогомілкової кістки у середній частині, осколкового перелому лівої малогомілкової кістки у середній частині, осколкового перелому лівої малогомілкової кістки у верхній частині, які входять в комплекс поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба, кінцівок, супроводжувалися травматичним шоком тяжкого ступеня із крововтратою та належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла в КНП «Баранівська ЦРЛ».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1, Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що напередодні події вживав алкогольні напої, зранку 03.02.2021 року почував себе добре, тому і сів за кермо автомобіля. Усвідомлює величину трагедії та заподіяної шкоди, не думав, що може так статися, зробив належні для себе висновки. Неодноразово просив вибачення у потерпілого та сім`ї загиблої, за свої кошти провів поховання та поминки, відшкодував моральну шкоду потерпілим. Просив суворо не карати, не позбавляти його волі, застосувати ст.75 КК України.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, їхня позиція є добровільною. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку інших учасників процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу ОСОБА_4 матеріалів.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , дії якого підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека є найвищими соціальними цінностями. Кримінальний кодекс України здійснює охоронну функцію щодо вказаних цінностей, зокрема, ч.2 ст.286 КК України встановлює кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Відтак, виходячи з норм ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є суспільно небезпечним та відноситься до категорії тяжких злочинів; внаслідок вчиненого злочину загинула людина, що є невідворотним наслідком.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив з необережності тяжкий злочин, який призвів до загибелі людини, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, на даний час працює на посаді охоронця в ТОВ «Органік Мілк», одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно: посадові повноваження виконує професійно та якісно, має високу працездатність, порушень трудової дисципліни не було, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який в судових дебатах вказав, що обвинувачений взяв всі витрати на себе на поховання, відшкодував матеріальну та моральну шкоду, просив не позбавляти волі обвинуваченого та застосувати при призначені покарання ст.75 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, добровільне повне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує висновки досудової доповіді Баранівського районного сектору філії Держаної установи «Центр пробації» у Житомирській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням фактичних обставин справи, характеру допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, відомостей про особу обвинуваченого, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а також призначенння додаткового покарання у виді позбавленням права керування, що буде необхіднім та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд враховує ту обставину, що обвинувачений, керуючи автомобілем, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку учасника дорожнього руху, внаслідок якого сталася ДТП та загинула людина. Враховуючи це, навіть позитивні дані про особу винного та наявність кількох пом`якшуючих обставин не можуть бути визнані мотивованими підставами для застосування до обвинуваченого положень ст.69,75 КК України. Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, тому думка потерпілого щодо виду та розміру покарання хоча і може враховуватися судом при призначенні покарання, однак не є вирішальною в цьому питанні.

Вказані вище обставини, виключають застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 484/3291/16-к, від 19 березня 2019 року у справі № 393/409/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 384/110/18, від 3 вересня 2019 року у справі № 166/753/17.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в кримінальному провадженні не обирався. Суд вважає, що для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 відсутні підстави, так як відсутні будь-які докази про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, маючи сім`ю, в ході проведення досудового розслідування та судового розгляду покладені на нього обов`язки виконував в повному обсязі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз становлять: за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 1256,08 грн. ( висновок від 17.02.2012 року №СЕ-19/106-21/1765-ІТ-11/2-183), за проведення транспортно - трасологічної експертизи в сумі 1256,08 грн. (висновок від 17.02.2021 року №СЕ-19/106-21/1763-ІТ-11/2-181), за проведення експертизи механізму та обставин ДТП в сумі 1307,60 грн. (висновок від 19.02.2021 року № СЕ-19/106-21/1909-ІТ) та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_8 від 17.02.2021 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 та алюмінієву тачку.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_8 від 17.02.2021 року, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання на підставі вироку суду, що набрав законної сили.
Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3819,76 грн. (три тисячі вісімсот дев`ятнадцять грн. 76 коп).
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_8 від 17.02.2021 року, на автомобіль ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , та металеву тачку.
Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, повернути власнику ОСОБА_4 .

- металеву тачку, яка знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1