Справа № 561/751/17
Провадження № 1-кп/565/9/21
У Х В А Л А

29 квітня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі колегії суддів:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- судді ОСОБА_2 ,
- судді ОСОБА_3 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
- прокурора - ОСОБА_5 ,
- потерпілої, цивільної позивачки - ОСОБА_6 ,
- представника потерпілої, цивільної позивачки - адвоката ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,
- захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області кримінальне провадження №0000096, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2016 року, про обвинувачення:
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання, раніше несудимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
24 квітня 2016 року приблизно о 02 годині обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, автомобілем, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його володінні, разом з ОСОБА_6 приїхали в урочище «Рубельське» поблизу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. В подальшому обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в салоні автомобіля, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою подолання опору ОСОБА_6 та вступу із нею у статеві зносини застосував фізичне насильство, що виразилось у триманні, стисненні, заламуванні рук, триманні та розведенні ніг ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження, зняв одну колошву штанів з її лівої ноги та проти волі потерпілої вчинив з нею статевий акт природним способом.

Такими умисними діями обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження у вигляді: синців в середній третині правого передпліччя по передній поверхні (2,5х2 см); в середній третині по зовнішній поверхні (1,5х2 см); в середній третині правого плеча по задній поверхні (2х2,5 см); в середній третині лівого плеча по задній поверхні (3х2,6 см); в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні (2,7х2,3 см); у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні (6,5х4 см); у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні (4х2 см) із садном (1х0,2 см), які як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152 КК України, зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Факт вчинення цього кримінального правопорушення ОСОБА_10 та його вина доведена доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, із показань обвинуваченого ОСОБА_8 , наданих ним усудовому засіданні, встановлено, що 23 квітня 2016 року він відпочивав у кафе у компанії з обвинуваченим ОСОБА_10 в закритій кабінці. Після опівночі він виходив на вулицю курити і бачив як в кафе у загальному залі за столиком сиділи ОСОБА_6 , її знайома ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Приблизно о 2 годині почали закривати кафе. ОСОБА_10 і його автомобіля не було. Приблизно о 3 годині до нього зателефонував ОСОБА_10 та попросив, щоб він приїхав до нього на площу в урочище «Рубельське» за село, яке знаходилось на відстані близько 1-1,5 км. від кафе. При цьому ОСОБА_10 не повідомляв з яких причин він повинен був їхати туди. Він поїхав до ОСОБА_10 . Коли під`їхав на своєму автомобілі «Джилі», то зупинився приблизно за 20 м. від автомобіля ОСОБА_10 та пішов до нього пішки. З автомобіля вийшов ОСОБА_10 . В автомобілі відкрились дверцята зі сторони пасажира і обвинувачений ОСОБА_8 побачив на сидінні пасажира, яке було у напіврозскладеному стані, ОСОБА_6 . При цьому її штани були приспущені та були одягнуті лише на праву ногу. Ліва нога була оголена. Пізніше ОСОБА_6 одягнулась. Коли він присів на пасажирське сидіння в автомобіль ОСОБА_10 , то в цей час почув стук тричі по задньому склу. Від останнього удару скло розбилось. ОСОБА_10 вийшов до ОСОБА_6 та взявши своїми руками її за локті почав турзати. Коли відпустив, вона знову вдарила каблуком туфля по склу і вибила ще більшу дирку. Після цього ОСОБА_10 дав їй ляпаса. ОСОБА_6 відразу зателефонувала до свого брата і сказала, що її зґвалтували. Обвинувачений ОСОБА_8 також зазначив, що приймаючи участь у телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », обвинувачений ОСОБА_10 повідомив, що мав статевий акт із потерпілою ОСОБА_6 під час цієї події.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_6 , наданими в судовому засіданні, до досліджуваної події із обвинуваченим ОСОБА_10 вона перебувала в дружніх стосунках, вони проживали по-сусідству. Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що вона працює завідувачем клубу с.Дібрівськ із 2005 року до теперішнього часу і увечері 23 квітня 2016 року перебувала на своєму робочому місці. Її робочий час закінчується в 24 годині. Приблизно о 24 годині 10 хвилин вона вимкнула світло та закрила клуб. Із нею була її подруга ОСОБА_13 . Оскільки в клубі, окрім них, не було нікого вони вирішили зайти у кафе в с.Дібрівськ та подивитись чи є там багато людей. Це кафе розташоване на відстані 100 м. від клубу. Приблизно о 24 годині 30 хвилин, як пояснила потерпіла, вона разом із своєю подругою ОСОБА_13 зайшли у кафе в с.Дібрівськ, де присіли за столик та вирішили випити кави. У кафе було багато людей. Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_6 цього дня до вказаного часу вона алкогольних напоїв не вживала і синців на тілі не мала. Потім до них підійшов обвинувачений ОСОБА_10 , він був випивший, по дружбі запитував як справи і запропонував випити алкоголь. Він замовив та приніс їм коньяк, ємкістю 0,5 л. чи 0,3 л., маленьку пляшку води і шоколадку. Цей коньяк розпивали на трьох. Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що вона випила 50-70 г. коньяку. У стаканах та в пляшці ще залишився коньяк. На вулицю виходила із подругою ОСОБА_13 на 10 хвилин, а обвинувачений ОСОБА_10 залишився сидіти в кафе за столом. Потім як вдруге вийшли, то назад не поверталися. О 01 годині вона із ОСОБА_13 залишили кафе, сходили до туалету і остання повідомила, що їй погано знудило, тому піде додому. Відстань від кафе до будинку, в якому проживала ОСОБА_13 , становить 1 км. На той час, як вказала потерпіла, вона проживала у будинку її матері, відстань до якого від кафе становить більше 1 км. Із матір`ю вона залишила свою дев`ятирічну малолітню дитину. Оскільки дорога погана, то поїздка по ній автомобілем займає 10 хвилин. До цього будинку є інша дорога по колу в напрямку будинку ОСОБА_12 . В обвинуваченого ОСОБА_10 , якого знала з дитинства і який неодноразово підвозив її додому, запитала чи може він її підвезти додому. У цей вечір вона була у взутті на підборах. Домовившись з ним, потерпіла сіла до обвинуваченого ОСОБА_10 в автомобіль і вони поїхали. Це було приблизно о 01 годині 01 годині 30 хвилин. Кафе в цей час ще працювало. Потерпіла ОСОБА_6 вказала, що вона замітила, що вони їдуть не тою дорогою, проїхали дорогу, куди треба було повертати до будинку її матері. Обвинувачений ОСОБА_10 весь час запитував про ОСОБА_14 , говорив потерпілій, щоб вона викликала ОСОБА_13 по телефону. Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що вона не телефонувала до ОСОБА_13 , а обвинуваченому ОСОБА_10 повідомила, щоб він сам останній зателефонував і вона може йому надати номер телефону ОСОБА_13 . Він поїхав тою дорогою, де проживає ОСОБА_13 . Відстань від кафе до урочища «Рубельське» становить 4 км., проте обвинувачений ОСОБА_10 їхав у іншу сторону. Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_6 на її зауваження пояснив, що проїдеться, бо щось сталося з автомобілем, і завезе її додому. У кафе і по дорозі жодних пропозицій щодо статевих відносин від обвинуваченого ОСОБА_10 не було. Як вони їхали, то хтось зателефонував до обвинуваченого ОСОБА_10 . Він зупинився, вийшов з автомобіля, поговорив з кимось 1-2 хвилини і вони поїхали далі. Із автомобіля потерпіла не виходила, зрозуміла, що щось не так, але про зґвалтування не думала. Це було приблизно о 02 годині. Обвинувачений ОСОБА_10 сказав, що це його мати телефонувала, вона переживає та зве додому. Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння вона себе не почувала, ні головного болю, ні нудоти не було, через 15-20 хвилин після від`їзду від кафе вона втратила свідомість і прокинулась, будучи на розкладеному передньому пасажирському сидінні автомобіля. Було темно і вона не знала в якому місці перебуває. До втрати свідомості її обвинувачений ОСОБА_10 не бив. Раніше вживала алкогольні напої в гостях, по святах, від випитого алкоголю свідомість не втрачала. На думку потерпілої, у стаканчики було щось підсипано, як вона з ОСОБА_13 виходила із кафе. У цей вечір вона була одягнута в чорну куртку, штани і чорну кофту. Потерпіла не знає коли на місце події приїхав обвинувачений ОСОБА_8 . Його автомобіль стояв на відстані 100-150 м від автомобіля ОСОБА_10 . Вона лежала на спині. Її руки були завернуті уверх назад. Позаду за місцем водія сидів обвинувачений ОСОБА_8 в капюшоні на голові і сильно її утримував за руки. Обвинувачений ОСОБА_10 сидів на місці водія, він розвернувся до неї і почав розтібати ширінку в штанях, тоді перекинув до неї свою ногу і стягнув з неї одну колошву, задер їй кофту, зажав її сильно за ноги. Він запитав у обвинуваченого ОСОБА_8 де презервативи. Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що вона просила обвинуваченого ОСОБА_10 , щоб він її відпустив, проте він не звертав уваги на її слова. Тоді вона попросила в обвинуваченого ОСОБА_10 , щоб вони залишилися вдвох в автомобілі. Обвинувачений ОСОБА_8 вийшов із автомобіля. Від обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_8 не чула домовленостей між ними про її зґвалтування. Вона пробувала махати руками і ногами, чинила супротив, але нічого не виходило. У відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_10 стягнув з неї одну колошву штанів. Обвинувачений ОСОБА_10 переліз з місця водія та ліг на неї. Він заломував їй ноги, тримав за ноги вище колін, коліном розтавляв її ноги, викручував та загинав їй руки, тримав за зап`ястя рук і передпліччя обох рук, ліктем тримав її руку, витягував статевий орган до її обличчя та примушував до орального сексу, але він не відбувся, погрожував вчинити статевий акт удвох із обвинуваченим ОСОБА_8 , якщо вона буде чинити опір. Тоді, коли він був боком майже на ній, зняв із себе штани, роздвинув їй ноги та вчинив з нею статевий акт природним способом, два рази вдарив долонею правої руки по її лівій щоці, один раз під час статевого акта і другий раз після нього. Вважає, що в неї випала сережка з вуха під час нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_10 . Згоди на статеві зносини в неї обвинувачений ОСОБА_10 не запитував. Вона бачила статевий орган обвинуваченого ОСОБА_10 , він був у стані ерекції. Її ноги були зажаті обвинуваченим ОСОБА_10 , тому вона не могла ними повернути. У якій послідовності були вчинені ці дії, скільки часу тривав вказаний статевий акт та чи користувався обвинувачений ОСОБА_10 презервативами і серветками потерпіла не пам`ятає. Обвинувачений ОСОБА_10 також казав, що застидає її в селі і погрожував фізичним насильством. Взуття їй не знімав. Ці дії відбулися у період часу з 03 години до 05 години 24 квітня 2016 року в урочищі «Рубельське». До цього випадку між нею і обвинуваченим ОСОБА_10 статевих актів не було. Потім, як пояснила потерпіла ОСОБА_6 , вона підняла штани, які лежали на килимі внизу, та одягалась на вулиці. Куртка і кофта та бюстгалтер були на ній, шлейки валялись. Одягнула штани і побачила, що на ній немає трусів. Пізніше у той самий день 24 квітня 2016 року біля канави труси знайшла її сестра ОСОБА_15 , як пасла худобу на пасовищі, які були в червні 2016 року долучені до матеріалів кримінального провадження. Коли потерпіла поправляла волосся, то тоді побачила зникнення сережки. Вона сіла в автомобіль до ОСОБА_10 і сказала, щоб він шукав сережку, бо її немає. Це було приблизно о 05 годині. Підняла мобільний телефон, який лежав на поліку (килимі), включила його і зателефонувала своєму брату ОСОБА_16 та сказала, що сталося згвалтування. Обвинувачений ОСОБА_10 агресивно на це відреагував і вдарив її по обличчю. Вона каблуком туфля розбила заднє скло автомобіля ОСОБА_10 . Через 5 хвилин на місце події приїхав брат потерпілої. Обвинувачений ОСОБА_10 вже від`їжджав. Вони щось поговорили між собою. Вона сіла в автомобіль до ОСОБА_16 і вони поїхали до їх сестри ОСОБА_15 . Приблизно о 06 годині туди приїхали мати обвинуваченого ОСОБА_10 , її сестра, які намагались застосувати до неї насильство, погрожували, ображали, а також брат обвинуваченого ОСОБА_10 , його двоюрідний брат та обвинувачений ОСОБА_8 , який сидів у своєму автомобілі. Вони витягували її з автомобіля і казали, що повезуть на перевірку. При цьому тілесних ушкоджень вони їй не спричинили, лише тітка обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_17 тягнула її за руки і рукав та вдарила долонею правої руки в ліву щоку, від чого вона відчула несильний біль. Потерпіла пояснила, що синці на її тілі утворюються лише в результаті сильних стискань або ударів. Пізніше, як пояснила потерпіла ОСОБА_6 , вона зателефонувала в поліцію, випила заспокійливе, після чого поїхала в поліцію приблизно о 08-09 годині, здавала кров у лікарні до обіда, після чого поїхала в Кузнецовськ до експерта. На тілі були синці, зокрема: на руках, на плечах, на ногах в районі стеген та під лівим оком. Чи були синці на зап`ястях рук потерпіла не пам`ятає. До огляду експертом не били її родичі, в тому числі її мати. Була присутня під час огляду місця події, там знайшли одну шлейку від її бюстгалтера, яка була відстібнута. Ще з її участю був проведений огляд речей у кабінеті слідчого та слідчий експеримент.
Згідно з показаннями свідка ОСОБА_15 , наданими суду, приблизно о 5-6 годині у ОСОБА_18 неділю 2016 року приїхала її рідна сестра - ОСОБА_6 з їх братом - ОСОБА_16 та його дружиною. Брат розповів, що забрав сестру автомобілем з поля за селом, де на своєму автомобілі був ОСОБА_10 , і що сестру згвалтували. ОСОБА_6 була заплакана, побита та у збудженому стані, змушені були дати їй заспокійливі ліки. Вона була вся запухша, в синяках, у неї були садини на руках, синець під оком. ОСОБА_6 була у куртці і штанях та напевно у футболці, без бюстгалтера. Потерпіла пізніше повідомила, що її зґвалтував ОСОБА_10 , але подробиць не розповідала. Чоловік свідка зателефонував до поліції та повідомив про подію. Приблизно через 5-10 хвилин після цього приїхали мати ОСОБА_10 ОСОБА_19 , її сестра ОСОБА_20 , брат ОСОБА_10 ОСОБА_21 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , який постійно сидів у автомобілі. Особи, які приїхали, почали кричати і намагались їх бити, але тілесних ушкоджень вони ОСОБА_6 не спричинили. Тоді свідок ОСОБА_15 разом із своїм чоловіком завели ОСОБА_6 до себе у будинок і чекали приїзду поліції. Поліція приїхала дуже швидко. Їх мати прийшла пізніше приблизно о 08 годині. Того ж дня пізніше свідок ОСОБА_15 знайшла труси біля канави на пасовищі. ОСОБА_6 повідомила, що це її труси. Увечері ОСОБА_6 також повідомила, що розбила туфлем скло автомобіля ОСОБА_10 .

Із показань свідка ОСОБА_22 , допитаного в судовому засіданні, встановлено наступні обставини події. Він є чоловіком рідної сестри ОСОБА_6 ОСОБА_15 . Зранку до них приїхав ОСОБА_16 , покликав його з будинку та повідомив, що ОСОБА_6 згвалтували. У цей час потерпіла ОСОБА_6 була в автомобілі ОСОБА_16 . Через 10-15 хвилин приїхали ОСОБА_10 , його мати ОСОБА_19 , сестра останньої ОСОБА_23 , а також ОСОБА_8 , який стояв осторонь біля сусідської огорожі. Вони почали сваритись, зокрема, казали, що ОСОБА_6 ніхто не ґвалтував, погрожували та ображали її нецензурною лайкою. ОСОБА_10 сварився із ОСОБА_6 , суті їх розмови свідок не пам`ятає. При цьому бійки не було, потерпілій тілесні ушкодження ніхто не наносив. Свідок ОСОБА_22 і ОСОБА_16 підійшли до автомобіля, забрали ОСОБА_6 та завели її на своє подвір`я. Потерпіла була заплакана та перебувала в стресовому стані. У неї на обличчі нібито був синець. У хаті потерпіла розповіла, що з нею був ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_22 викликав поліцію тоді, коли особи, які приїхали до його подвір`я, почали штовханину. Поліція прибула через 30 хвилин 1 годину. Мати ОСОБА_6 прийшла пізніше, як свідок ОСОБА_22 вигнав худобу на пасовище.

У наданих у судовому засіданні показаннях, свідок ОСОБА_16 зазначив про такі обставини події. Він є рідним братом потерпілої. Приблизно о 5 годині ранку до нього зателефонувала сестра ОСОБА_6 та сказала, що її згвалтував ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_16 разом зі своєю дружиною ОСОБА_24 поїхав на місце події за село, в урочище «Рубельське», оскільки зі слів ОСОБА_6 вона була там. Заїхав туди швидко. Від його будинку до вказаного місця 2 км. Коли приїхав в урочище, потерпіла була одягнута в чорну куртку і штани, був ще одяг під курткою. Свідок ОСОБА_16 не звернув уваги на те, чи був цілим одяг ОСОБА_6 . Вона плакала, ходила боса. Туфлі, мабуть, були в неї у руках. ОСОБА_10 ходив біля свого автомобіля, ОСОБА_8 сидів у своєму автомобілі сірого кольору. Він підійшов до ОСОБА_10 та запитав, що він наробив, на що той відповів: «А що я наробив?». Після цього ОСОБА_10 запропонував поїхати до його матері і там в усьому розібратись. Потерпіла на місці підтвердила, що її зґвалтували. Свідок ОСОБА_16 бачив, що під оком ОСОБА_6 було почервоніння, вона була психологічно подавлена, заплакана. Після цього він забрав потерпілу і з нею поїхав до голови сільської ради ОСОБА_22 . Поїздка зайняла 5 хвилин. Там ОСОБА_6 спочатку сиділа в його автомобілі, а потім пішла у будинок. Приїхали мати ОСОБА_10 , її сестра та ОСОБА_10 . Вони кричали, нецензурно лаялись, шарпались. Поліцію викликав ОСОБА_22 . Потім по дорозі, як везли ОСОБА_6 у смт.Зарічне в поліцію, вона казала, що спочатку один ґвалтував, а інший держав, а потім навпаки. Хто саме із обвинувачених та в якому порядку вчиняв ці дії не може сказати, бо чітко не пам`ятає розповіді потерпілої і очевидцем події не був. ОСОБА_6 також розповідала, що ОСОБА_10 мав підвезти її додому, а поїхав за село, сказавши, що поїде іншою стороною. Пізніше потерпілу повезли в м.Кузнецовськ на експертизу.

З показань свідка ОСОБА_25 , наданих суду, слідує, що він є рідним братом ОСОБА_8 та двоюрідним братом обвинуваченого ОСОБА_10 . Вказав, що подія сталася у велике свято, дати не пам`ятає. Перед цією подією увечері свідок бачив ОСОБА_6 з ОСОБА_13 в кафе. До них підсів ОСОБА_10 . Останній придбав пляшку коньяку, об`ємом приблизно 250 г., яку вони розпили на трьох. У пляшці залишилось приблизно 50 г. коньяку. Вони в кафе знаходились приблизно до 1 години ночі. ОСОБА_6 та ОСОБА_13 пішли в напрямку сільради, а потім в ту сторону поїхав ОСОБА_10 .

У наданих в судовому засіданні показаннях свідок ОСОБА_26 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_10 . Увечері перед подією ОСОБА_10 пішов у клуб. Приблизно о 5 годині свідок ОСОБА_26 телефонувала до нього, щоб з`ясувати його місцезнаходження, проте він не відповідав. ОСОБА_10 перетелефонував до неї приблизно через 5 хвилин і повідомив, що ОСОБА_6 сказала, що він її зґвалтував. Далі вона разом зі своєю сестрою ОСОБА_23 , сином ОСОБА_10 та ОСОБА_8 поїхали до сестри потерпілої ОСОБА_15 , де були потерпіла ОСОБА_6 , її брат ОСОБА_16 , дружина останнього, сестра потерпілої ОСОБА_15 та її чоловік. Між ними почалась штовханина. Свідок тягнула потерпілу за ліву руку за зап`ястя, а її сестра ОСОБА_17 тягнула ОСОБА_6 за праву руку, тримаючи її за передпліччя і зап`ястя. За плечі потерпілу відтягував ОСОБА_22 . ОСОБА_10 запитував потерпілу чи він її гвалтував, на що вона відповіла, що ні. Коли ОСОБА_6 перебувала на подвір`ї ОСОБА_27 , їй ОСОБА_17 дала ляпаса через паркан, нанісши удар долонею правої руки у ліву скроню потерпілої. Свідок ОСОБА_26 потерпілу не била і більше не бачила, щоб хтось їй завдавав удари. Коли оглядався автомобіль ОСОБА_10 , вона була вдома. Автомобіль перебував на подвір`ї їх домоволодіння, яке належить на праві приватної власності всім п`яти членам її сім`ї. Її дозволу на огляд автомобіля ніхто не запитував. Чохли і покривало з автомобіля ОСОБА_10 не належать. Її чоловік ОСОБА_28 і ОСОБА_29 були записані понятими у протоколі огляду, вони стояли на дорозі. ОСОБА_10 спочатку спав у автомобілі свого брата. Працівники поліції йому закладали руки, хотіли накласти кайданки, порвали безрукавку. Двері в його автомобілі були вже відкриті. Замки в цьому автомобілі були непрацюючі. Потім він сам зняв із сидінь автомобіля чохли, відрізав їх від сидіння. Син ОСОБА_10 розповів їй, що сидів з хлопцями в кафе. Після цього купив шоколадку, дві пляшки коньяку та розпивав у компанії з ОСОБА_6 . Коли остання провела ОСОБА_13 , зателефонувала до ОСОБА_10 та запитала де він. Той відповів, що біля кафе. Після цього потерпіла підійшла до кафе та вони сіли в автомобіль і поїхали, взявши із собою коньяк і шоколадку.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_17 , наданими суду, вона є тіткою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , стосунки із потерпілою ОСОБА_6 ворожі. Зранку близько 06 години весною 2015 року після події приїхала до подвір`я ОСОБА_27 разом з сестрою ОСОБА_26 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , який сидів у автомобілі. Там була ОСОБА_6 , її брат та її сестра з чоловіком. Потерпіла була одягнена у куртку чорного кольору та штани синього кольору. Свідок тягнула потерпілу за зап`ястя та передпліччя однієї руки, а ОСОБА_30 за зап`ястя та передпліччя іншої руки, бо вона не хотіла їхати з ними на експертизу. ОСОБА_22 не давав їм тягнути ОСОБА_6 , не допускав їх. Потерпіла трохи опиралась, але йшла. Вони провели ОСОБА_6 приблизно 2 метри, тягнули приблизно 2-5 хвилин. При цьому вони ударів по ногах і в області геніталій потерпілій не наносили. Вона не бачила подряпин на обличчі та руках ОСОБА_6 . Зазначила, що на тілі потерпілої є синяки, тому що того ранку її била мати в сараї палкою. Мати била ОСОБА_6 пару разів палкою, довжиною близько 1 м., діаметром приблизно 2 см, протягом приблизно 5 хвилин зверху донизу, але куди саме свідок ОСОБА_17 не бачила, бо потерпілу їй не було видно. ОСОБА_10 зателефонував до її сина ОСОБА_31 та повідомив, що його хочуть набити брати потерпілої, тому що ОСОБА_6 сказала, що її згвалтували. ОСОБА_10 запитував потерпілу чи він її гвалтував, а вона відповіла, що ні. Вона вдарила долонею правої руки у ліву щоку потерпілої, як остання стояла за парканом. Почервоніння від ляпаса не було. Коли приїхали працівники поліції, то вони оглядали автомобіль ОСОБА_10 . Останній не заперечував проти огляду автомобіля, бо він був впевнений, що там нічого немає.

Із показань свідка ОСОБА_21 , наданих у судовому засіданні, встановлено, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_10 . З 23 на 24 квітня 2016 року перебував у кафе «Маяк» у с.Дібрівськ. Приблизно о 22 23 годині він прийшов у кафе, після цього прийшла у кафе ОСОБА_6 з ОСОБА_13 , до яких згодом підсів ОСОБА_10 . Так вони сиділи більше години і на столі у них була пляшка коньяку, об`ємом 0,5 л. Всі весело сиділи і посміхались. Коли саме вони вийшли з кафе, яке зачинилось приблизно о 1 годині, свідок ОСОБА_21 не бачив. ОСОБА_10 тоді був з автомобілем цегляного кольору, 6 чи 3 моделі. Після цього у період з 01 до 02 години телефонував до ОСОБА_6 та просив відкрити клуб, проте вона сказала, щоб він телефонував до ОСОБА_10 . У цей час потерпіла не повідомляла про те, що щодо неї вчиняється злочин. Того ж ранку, коли він спав, то почув шум і крик. Коли вийшов на вулицю з будинку, то побачив, що працівники поліції затримують його брата ОСОБА_10 , вони крутили йому руки, але на крики людей відпустили. Перед цим працівники поліції забрали чохли із автомобіля ОСОБА_10 , марки «Жигулі», 3 чи 6 моделі, цегляного кольору. Свідок ОСОБА_21 бачив розбите заднє скло в цьому автомобілі, а саме: дирку, діаметром близько 10 см, знизу з боку водія. Згодом ОСОБА_10 повідомив йому, що це розбила каблуком потерпіла. Він разом з матір`ю, тіткою, братом ОСОБА_10 їздив до сестри ОСОБА_6 , оскільки туди її повіз ОСОБА_16 . Перед цим його мати ОСОБА_26 сказала йому, що начебто ОСОБА_6 згвалтували ОСОБА_10 і ОСОБА_8 . ОСОБА_6 була на подвір`ї у стані сп`яніння, оскільки її мова була трохи затягнута і вона похитувалась. ОСОБА_10 запитував її чи він гвалтував її, вона відповіла, що ні. Тілесних ушкоджень на потерпілій не бачив і вона не скаржилась ні на що. Також не бачив, щоб хтось наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Лише його тітка ОСОБА_17 дала ляпаса по щоці потерпілої. Матері потерпілої тоді свідок ОСОБА_21 не бачив. Хтось говорив, що вона прийшла пізніше і била ОСОБА_6 палкою, але особисто свідок цього не бачив. Між ОСОБА_10 і ОСОБА_6 були нормальні дружні відносини, але симпатії між ними не бачив. Повідомив, що перед 08 березня 2016 року ОСОБА_6 пропонувала для нього (свідка ОСОБА_21 ) зробити інтимний масаж і висловлювала пропозицію одружитись з нею. Урочище «Рубельське» знаходиться на відстані приблизно 1 км. від кафе, автомобілем до нього можна заїхати за пару хвилин.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_32 , наданими у судовому засіданні, він приходиться зятем потерпілій. Приблизно три роки назад, зранку біля 8 години автомобілем, марки «ВАЗ 2106», відвіз потерпілу ОСОБА_6 разом з працівниками поліції у смт.Зарічне до відділу поліції. Забирав потерпілу від будинку голови сільської ради ОСОБА_22 . ОСОБА_6 говорила, що її ґвалтували.

Із показань свідка ОСОБА_28 , допитаного в судовому засіданні, встановлено наступні обставини. Він є вітчимом обвинуваченого ОСОБА_10 , 14 лютого 2014 року зареєстрував шлюб з матірю обвинуваченого ОСОБА_10 Бєккєр Ларисою і спільно з нею проживав. У квітні 2016 року на ОСОБА_18 неділю, приблизно о 8 годині 40 хвилин приїхали до нього працівники поліції та оглянули автомобіль ОСОБА_10 , який знаходився поблизу сараю на його подвір`ї. ОСОБА_10 тоді спав у іншому автомобілі його брата ОСОБА_21 . Раніше такого не було, щоб він спав у автомобілі. Працівники поліції розбудили ОСОБА_10 та висунули його звідти. Під час огляду були присутні його дружина ОСОБА_33 , його пасинок ОСОБА_10 , тітка ОСОБА_10 ОСОБА_34 , її син ОСОБА_35 , ОСОБА_21 та ще деякі хлопці, яких він не пам`ятає. ОСОБА_26 проганяла працівників поліції з двору. У ОСОБА_10 був на той час автомобіль «Лада», 3 модель, оранжевого кольору. В цьому автомобілі двері не були зачиненими на замок. В автомобілі було пошкоджене заднє скло. В цьому автомобілі були нові чохли, оскільки він разом з ОСОБА_10 одягали їх напередодні події у п`ятницю чи суботу увечері. Де ОСОБА_10 взяв ці чохли і чи були вони в упаковці та чи були вони раніше у використанні свідку ОСОБА_28 невідомо. Працівники поліції оглядали автомобіль, ними було вилучено з автомобіля чохли в кількості 4 штуки (на заднє сидіння 2 штуки і на передні крісла 2 штуки), чорні із синіми смугами. Видимих плям на чохлах не було. Свідок ОСОБА_28 не пам`ятає хто знімав чохли з автомобіля, оскільки в той час відійшов і курив. Під час огляду він також відлучався, ходив до сарая, займався господарством, годував худобу. Цього ранку ОСОБА_10 мав втомлений вигляд, сонний та мав ознаки алкогольного сп`яніння за станом його обличчя. Приблизно о 20-21 годині увечері в суботу у переддень вищевказаних подій ОСОБА_10 поїхав у село автомобілем «Жигулі», який оглядали працівники поліції. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_28 він не бачив, як знімали чохли, оскільки у той час стояв разом з іншими людьми на асфальті за межами подвір`я біля воріт на відстані 50-60 м. від автомобіля ОСОБА_10 . Йому працівники поліції сказали, що забирають чохли і треба розписатись, після чого він розписався в документі, зміст його не читав. Інший понятий ОСОБА_29 також стояв на вулиці і напевно також розписувався у протоколі. Після ознайомлення зі змістом протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.17-22/ свідок зазначив суду, що окрім чохлів ще були вилучені з автомобіля поліки (килими), проте підписи, що наявні на лицевій сторінці вказаного документу, йому не належать. Оглянутий автомобіль купив ОСОБА_10 , лише він із членів їх сім`ї користувався цим автомобілем. Вказав, що місце проживання ОСОБА_10 було зареєстровано за вказаним місцем домоволодіння і ОСОБА_10 повідомляв йому, що 1/5 частина будинку, на подвір`ї якого проводили огляд автомобіля, належала йому на праві власності. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_28 обвинувачений ОСОБА_10 говорив особам, які були у цивільному одязі, що вони без документів не мають права оглядати автомобіль. Пізніше, як прибули працівники поліції у формі, то свідок ОСОБА_28 не чув, щоб ОСОБА_10 заперечував проти огляду його автомобіля. До цієї події ОСОБА_10 перебував у дружніх відносинах із ОСОБА_36 . Цього дня вранці приблизно о 06-07 годині ОСОБА_26 їздила розбиратися, повідомивши, що їй хтось зателефонував і сказав, що ОСОБА_10 зґвалтував ОСОБА_6 .

Із показань свідка ОСОБА_29 , наданих суду, слідує, що весною 2016 року перед подією, яка сталася, увечері у період часу з 24 години до 24 години 30 хвилин він бачив ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , як вони разом сиділи за столом у кафе « ОСОБА_37 ». У них на столі бачив пляшку коньяку, об`ємом 0,25 л. чи 0,33 л., у якій залишалось близько 1/3 частини вмісту. Між ними була дружня атмосфера. У слідчих діях участі не брав, огляду автомобіля не бачив, до нього не підходив. Стояв на вулиці, біля калітки разом з сусідом ОСОБА_28 (чоловіком ОСОБА_26 матері ОСОБА_10 ), своїм братом ОСОБА_38 та іншими людьми на відстані приблизно 50 м. від автомобіля, якого оглядали. Коли прийшов, то працівники поліції вже були на подвір`ї домоволодіння його сусідів та пішли до автомобіля, марки «ВАЗ 2103», рожевого або яскраво-червоного кольору. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_29 він не бачив речі і предмети, які вилучались з автомобіля, та чи були якісь на ньому пошкодження. За послідовністю дій працівників поліції під час огляду місця події (автомобіля) він також не слідкував. Приблизно через 20 хвилин до нього та до ОСОБА_28 підійшли двоє працівників поліції та попросили підписатись у протоколі як поняті, пояснивши, що їм нічого не буде. Права та обов`язки понятого не роз`яснювали. Підписав документ, його текст не читав і з його змістом не ознайомлювався. Після оголошення судом протоколу огляду місця події від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.17-22/, свідок ОСОБА_29 пояснив, що у його присутності таких дій не відбувалося. ОСОБА_28 є чоловіком матері ОСОБА_10 . Свідок живе у будинку через вулицю навпроти будинку ОСОБА_10 .

З рапорту чергового органу поліції ОСОБА_39 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.1/ слідує, що 24 квітня о 11.20 надійшла письмова заява ОСОБА_6 , 1986 р.н., жительки АДРЕСА_2 , завідуючої сільським клубом с.Дібрівськ, про те, що 24 квітня в період з 02 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин в с.Дібрівськ Зарічненського району ОСОБА_10 , 1997 року народження, житель с.Дібрівськ, непрацюючий, та ОСОБА_8 , 1997 року народження, житель с.Дібрівськ, непрацюючий, вчинили статевий акт з нею проти її волі. Вказана заява ОСОБА_6 зареєстрована 24 квітня 2016 року в журналі єдиного обліку за №712.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.2/ 24 квітня 2016 року зареєстровано кримінальне провадження №0000096 за ч.3 ст.152 КК України, на підставі письмової заяви ОСОБА_6 , 1986 року народження, жительки с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, про те, що 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин в с.Дібрівськ ОСОБА_10 , 1997 року народження, та ОСОБА_8 , 1997 року народження, жителі с.Дібрівськ вчинили статевий акт з нею проти її волі.

Заява ОСОБА_6 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.3/ свідчить, що потерпіла ОСОБА_6 повідомила Зарічненське відділення Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин вчинили статевий акт з нею проти її волі та заподіяли при цьому тілесні ушкодження в автомобілі «ВАЗ 2103», що належить ОСОБА_10 , в урочищі Рубельське, що в с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Зі змістом ст.ст.383-384 КК України ОСОБА_6 ознайомлена.

Постановою прокурора Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_40 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.31/ визначено відібрати у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зразки крові з участю лікаря Зарічненської ЦРЛ, проведення освідування доручено слідчому СВ Зарічненського ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_41 .

Відповідно до висновку експерта №124 від 24 квітня 2016 року, складеного внаслідок проведеної судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» ОСОБА_42 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або за дачу свідомо неправдивого висновку чи за розголошення даних досудового слідства, або дізнання, /т.1 а.п.66-67/ у потерпілої ОСОБА_6 виявлено: синець багрового кольору на верхньому віці лівого ока 2х1,5 см; синець на верхньому віці правого ока 2,5х1,8 см, синьо-багрового кольору, невизначеної форми; такого ж характеру синці в середній третині правого передпліччя по передній поверхні 2,5х2 см, в середній третині по зовнішній поверхні 1,5х2 см, в середній третині правого плеча по задній поверхні розміром 2х2,5 см, в середній третині лівого плеча по задній поверхні 3х2,6 см, в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні 2,7х2,3 см, у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні розміром 6,5х4 см, у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні 4х2 см з садном 1х0,2 см; зовнішні статеві органи сформовані правильно; великі статеві губи прикривають малі; вхід у вагіну вільний; дівоча пліва відсутня. Взяті мазки та тампон з вмістом піхви. З висновку есперта №274 від 10 травня 2016 року: в мазках та препаратах з вмістом піхви ОСОБА_6 наявність сперматозоїдів не встановлено. На підставі даних судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_6 , даних лабораторних методів дослідження та у відповідності з поставленими запитаннями судмедексперт ОСОБА_43 прийшов до наступних висновків: згідно огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в ділянці обличчя, верхніх та нижніх кінцівок; вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо під час згвалтування в термін вказаний в постанові і які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року/ відносяться до легких тілесних ушкоджень; у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів не виявлено; у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, які б свідчили про згвалтування її неприроднім способом немає.

Висновок експерта №290, наданий у результаті проведення судово-медичної експертизи з 23 травня 2016 року до 27 травня 2016 року експертом-імунологом судовим відділення судово-медичної імунології комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_44 , /т.1 а.п.68-70/ свідчить, що кров потерпілої ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Висновок експерта №265-Д/124 від 31 жовтня 2016 року, наданий судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» ОСОБА_42 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або за дачу свідомо неправдивого висновку чи за розголошення даних досудового слідства, або дізнання, в результаті проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , /т.1 а.п.95-96/ свідчить, що згідно огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в ділянці обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо під час згвалтування в термін вказаний в постанові при обставинах на які вказує в своїх показах потерпіла і які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» /Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року/ відносяться до легких тілесних ушкоджень. Синці на верхньому віці лівого та правого ока могли виникнути від одного удару долонею.

У протоколі проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року, складеному слідчим СВ Зарічненського ВП Варашського ВП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_45 , зафіксовано проведення слідчого експерименту 21 жовтня 2016 року з 15 години 10 хвилини до 17 години 00 хвилин з участю потерпілої ОСОБА_6 , її представника адвоката ОСОБА_7 , статиста ОСОБА_46 та в присутності двох понятих: ОСОБА_47 , ОСОБА_48 із застосуванням цифрового фотоапарату, марки «Canon», /т.1 а.п.176-193/, під час якого потерпіла ОСОБА_6 показала місце події урочище «Рубельське», що розташоване на окраїні с.Дібрівськ Зарічненскього району Рівненської області.

Згідно з висновком експерта №314-Д/124 від 22 грудня 2016 року /т.1 а.п.284/, складеним судово-медичним експертом Володимирецького міжрайонного відділення комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи Рівненської обласної ради» ОСОБА_42 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України за відмову або ухилення від дачі висновку експерта, або за дачу свідомо неправдивого висновку чи за розголошення даних досудового слідства, або дізнання, в результаті проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 /т.1 а.п.284/ встановлення факту «добровільності» статевого акту не входить до компетенції судово-медичного експерта. Поряд з цим, наявність численних синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок /їх характер, локалізація, форма, розміри/, вказує на дію тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, наймовірніше, від стискуючої дії пальців рук сторонньої особи при подоланні опору потерпілої під час здійснення з нею насильницьких дій, в тому числі і насильницького статевого акту.

З висновку експерта №42, наданого судово-медичною експертною комісією у складі: голови начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_49 , головного позаштатного спеціаліста управління охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації зі спеціальності судово-медична експертиза; членів завідувача відділу обласного бюро лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_50 та доповідача по справі заступника начальника обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_51 , які попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, внаслідок проведеної з 04 травня 2017 року до 22 червня 2017 року комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження по факту згвалтування ОСОБА_6 , /т.2 а.п.9-13/ встановлено наступні обставини. При об`єктивному огляді ОСОБА_6 24 квітня 2016 року експертом Володимирецького міжрайонного відділення ообласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_42 були відмічені наступні тілесні ушкодження: синець багрового кольору на верхній повіці лівого ока (2х1,5 см); синець синьо-багрового кольору, невизначеної форми на верхній повіці правого ока (2,5х1,8 см); аналогічного характеру синці в середній третині правого передпліччя по передній поверхні (2,5х2 см); в середній третині по зовнішній поверхні (1,5х2 см); в середній третині правого плеча по задній поверхні (2х2,5 см); в середній третині лівого плеча по задній поверхні (3х2,6 см); в нижній третині лівого передпліччя по передній поверхні (2,7х2,3 см); у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні (6,5х4 см); у верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні (4х2 см) із садном (1х0,2 см). Відмічені тілесні ушкодження спричинені дією тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, по терміну виконання не суперечать строку, вказаному в постанові, а саме 24 квітня 2016 року, і як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. Локалізація, обмежений характер, форма і розміри синців на правому передпліччі, правому плечі, лівому плечі, лівому передпліччі, у верхній третині лівого стегна по передньо-внутрішній поверхні, в верхній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні властиві для стискаючої чи іншої дії пальців рук людини та цілком могли утворитись при подоланні опору потерпілої при вчиненні з нею певних насильницьких дій сторонніми особами, в тому числі і при перебуванні в обмеженому просторі (зокрема в салоні автомобіля). Синці на верхніх повіках обох очей могли бути спричинені від одного удару тупим предметом, яким могла бути рука нападника, на що є посилання в матеріалах кримінального провадження. В ділянці статевих органів та промежини будь-яких тілесних ушкоджень експертом не відмічено, як і не встановлено наявності сперматозоїдів в мазках та препаратах з вмістом піхви (висновок експерта №274 від 10 травня 2016 року). У зв`язку з відмовою потерпілої (заява ОСОБА_6 вх.№1139 від 13 червня 2017 року) від додаткових обстежень медичного характеру, експертна комісія не має можливості встановити можливі наслідки для її здоров`я після подій 24 квітня 2016 року. Будь-яких тілесних ушкоджень, які могли б свідчити про задоволення з ОСОБА_6 статевої пристрасті неприроднім способом, в тому числі і насильницького, експертом не відмічено.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 вересня 2017 року /т.2 а.п.1/ 24 квітня 2016 року о 11:56:59 зареєстровано кримінальне провадження №0000096 за ч.3 ст.152 КК України, на підставі письмової заяви ОСОБА_6 , 1986 року народження, жительки с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, про те, що 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин в с.Дібрівськ ОСОБА_10 , 1997 року народження, та ОСОБА_8 , 1997 року народження, жителі с.Дібрівськ вчинили статевий акт з нею проти її волі.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини.

24 квітня 2016 року приблизно о 02 годині обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, автомобілем, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його володінні, разом з ОСОБА_6 приїхали в урочище «Рубельське» поблизу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області. Ці обставини події встановлено з показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та обвинуваченого ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2016 року в частині зазначення потерпілою ОСОБА_6 місця події.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в салоні автомобіля, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою подолання опору ОСОБА_6 та вступу із нею у статеві зносини застосував фізичне насильство, що виразилось у триманні, стисненні, заламуванні рук, триманні та розведенні ніг ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження, зняв одну колошву штанів з її лівої ноги та проти волі потерпілої вчинив з нею статевий акт природним способом. Факт статевого акту 24 квітня 2016 року у період часу з 02 години до 05 години між потерпілою ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_10 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 про повідомлення їм потерпілою ОСОБА_6 про зґвалтування обвинуваченим ОСОБА_10 , показаннями свідків ОСОБА_26 і ОСОБА_17 про повідомлення їм обвинуваченим ОСОБА_10 про те, що потерпіла ОСОБА_6 сказала, що він її згвалтував, показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що коли він прибув на місце події, обвинувачений ОСОБА_10 перебував у автомобілі, марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , разом із потерпілою ОСОБА_6 і в останньої була оголена ліва нога, а також про те, що обвинувачений ОСОБА_10 , беручи участь у передачі «Говорить Україна» на тему «Згвалтована за власним бажанням», повідомляв, що між ним і потерпілою ОСОБА_6 відбувся статевий акт. У зв`язку з відсутністю під час судового засідання обвинуваченого ОСОБА_10 внаслідок його смерті допит обвинуваченого ОСОБА_10 є неможливим, тому суд визнав допустимими доказами показання свідка ОСОБА_26 та обвинуваченого ОСОБА_8 в частині фактичних даних, які їм стали відомі зі слів обвинуваченого ОСОБА_10 як показання з чужих слів, що підтверджуються іншими доказами. Факт вчинення цього статевого акту обвинуваченим ОСОБА_10 проти волі потерпілої ОСОБА_6 із застосуванням фізичного насильства, внаслідок якого були спричинені потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження встановлено на основі показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , висновків судово-медичних експертиз №124 від 24 квітня 2016 року, №265-Д/124 від 31 жовтня 2016 року, №314-Д/124 від 22 грудня 2016 року, №42 від 04 травня 2017 року 22 червня 2017 року.

Отже, з врахуванням наведеного, суд визнав доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 , тобто статевих зносин із нею із застосуванням фізичного насильства, та його вину у скоєнні цього злочину. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_10 в порядку ч.3 ст.337 КПК України кваліфікує за ч.1 ст.152 КК України. При цьому суд взяв до уваги, що дане кримінальне провадження було розпочате на підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 від 24 квітня 2016 року /т.1 а.п.3/, в якій окрім іншого, потерпіла ОСОБА_6 вказала про вчинення з нею ОСОБА_10 статевого акту проти її волі і заподіяння їй ОСОБА_10 тілесних ушкоджень 24 квітня 2016 року в період часу з 02 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин та просила прийняти до нього міри.

Наявність кваліфікуючої ознаки вчинення зґвалтування групою осіб, в даному випадку стороною обвинувачення не доведена, тому в цій частині обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_10 , є необґрунтованим.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною 3 ст.337 КПК України передбачено один із винятків із вказаного правила. Зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області 08 грудня 2017 року, відповідний актовий запис №27 від 08 грудня 2017 року.

Зі змісту ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2018 року слідує, що мати померлого обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні заявила клопотання про необхідність продовження судового провадження для реабілітації ОСОБА_10 та просила призначити їй захисника. Цією ухвалою суду призначено захисника з метою реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_10 .

Перевіривши наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, суд встановив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України. За таких обставин, підстави для реабілітації обвинуваченого ОСОБА_10 і ухвалення щодо нього виправдувального вироку відсутні.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 2 ст.373 КПК України визначено, що якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, за змістом ч.2 ст.373 КПК України обвинувальним вироком вирішується питання про визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та вжиття до неї покарання або інших заходів, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Смерть особи обвинуваченого, якого суд визнав винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, виключає можливість притягнення такої особи до кримінальної відповідальності, призначення їй покарання, звільнення від покарання чи від його відбування, або застосування інших заходів, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За таких обставин, відносно померлої особи не може бути ухвалено обвинувального вироку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно з ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені п.5 ч.1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таким чином, сукупний аналіз вказаних норм процесуального права вказує на те, що в разі смерті обвинуваченого для його реабілітації судом може бути ухвалено лише виправдувальний вирок, якщо встановлені підстави для виправдання особи обвинуваченого, а в іншому випадку кримінальне провадження підлягає закриттю.

Частиною 1 ст.373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У даному випадку судом встановлено доведеним, що обвинуваченим ОСОБА_10 вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачувався, а саме: зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 , тобто статеві зносини із нею із застосуванням фізичного насильства, і за таких встановлених обставин в діянні обвинуваченого ОСОБА_10 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі №599/593/18, коли йдеться про реабілітуючі підстави для закриття кримінального провадження, слід виходити з того, що особа не вчинила протиправного діяння, передбаченого кримінальним законом, і, як результат, має право на реабілітацію. До реабілітуючих підстав належать ті, які свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, і тягнуть за собою зняття підозри, відновлення доброго імені, гідності та репутації. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у цій постанові, за відсутності підстав для реабілітації померлої особи суд повинен закрити кримінальне провадження, а не ухвалювати вирок.

Така ж правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 06 червня 2019 року у справі №525/1122/17 та від 29 січня 2020 року у справі №473/1589/16-к.

З наведених підстав, оскільки обвинувачений ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а підстави для його реабілітації відсутні, суд прийшов до висновку, що дане кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно закрити.

Враховуючи встановлені обставини, на підставі п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9, п.5 ч.1 і ч.7 ст.284, ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ч.1 ст.372, ст.ст.392, 393, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Закрити кримінальне провадження №0000096, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 24 квітня 2016 року, в частині обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у зв`язку з його смертю.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3