Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5338/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2021 року, якою клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000031 від 16.04.2021 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою у наслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчий суддя порушив права та інтереси власника майна, оскільки розглянув клопотання прокурора та постановив оскаржувану ухвалу без повідомлення власника майна. Звертає увагу, що відомості до ЄРДР по даному кримінальному провадженню внесені Житомирською окружною прокуратурою, хоча даний злочин підслідний органам поліції. Вказує, що з часу початку досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу на підтвердження наявності складу кримінального правопорушення, оскільки до теперішнього часу підозра нікому не пред`явлена, а тому твердження прокурора про те, що нерухомість ОСОБА_8 є об`єктом кримінальних дій та незаконно отримана останнім у власність є лише припущенням. Зазначає, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. Посилається на те, що розгляд клопотання прокурора було проведено без участі власника майна ОСОБА_9 , копію оскаржуваної ухвали останній отримав 02 липня 2021 року, а тому вважає строк на її оскарження не пропущеним.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 181436670 від 18.09.2019 належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 16.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що співвласники ОСББ «Наш Квартал 50-А» до організації ОСББ були асоційованими членами ЖБК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ-ЖИТОМИР» і вносили внески на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 , 50-б, АДРЕСА_2 (пізніше назва вулиці Бородія змінена на вулицю Івана Сльоти). Усі, без винятку, внески від асоційованих членів (учасників) ЖБК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ- ЖИТОМИР» приймалися у безготівковій формі, шляхом перерахування на банківський рахунок.

У секції «Б» будинку на першому поверсі знаходиться нежитлове приміщення площею 42,1 м.кв., яке не передбачалося для продажу Житлово-будівельним кооперативом «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ-ЖИТОМИР» та було призначене для загальних цілей всього будинку. Зважаючи на те, що приміщення нежитлове, воно не включено в перелік наявних квартир ОСББ. В зазначеному приміщенні відсутній вивід каналізації, водопостачання та водовідведення, відсутнє підключення газу. За дане приміщення не сплачуються членські внески, платежі за будь-які комунікації (вони як такі відсутні у даному приміщенні) із дня створення ОСББ.

Загалом в будинку налічується 268 квартир, це підтверджується актами приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу ЖБК «Набережний Квартал-Житомир» на баланс ОСББ «Наш Квартал 50-А», відповідно до яких встановлено, що кількість квартир у будинку за адресою: АДРЕСА_3 становить 89 квартир; АДРЕСА_3 становить 89 квартир; АДРЕСА_3 становить 90 квартир.

Прокурор вказує у клопотанні, що 13.04.2021 року з`явилися невідомі особи, які представилися представниками потенційного покупця і повідомили про наявність власника вказаного вище нежитлового приміщення, причому за документами, які вони пред`явили, вказане приміщення записано, як квартира АДРЕСА_4 .

Процесуальним керівником допитано голову правління ОСББ «Наш Квартал 50-А», яка повідомила, що в будинку відсутні будь-які квартири, в номерах яких є літери. Крім того, остання повідомила, що 26.04.2021 року їй на телефон написала один з членів правління, а саме ОСОБА_10 (яка на даний час перебуває закордоном), що до неї на мессенджер пише особа на ім`я ОСОБА_11 , який повідомляє що хоче купувати дану квартиру.

Також, відповідно до Експлікації приміщень до плану багатоквартирного будинку встановлено, що на першому поверсі наявне нежитлове приміщення площею 42,1 м.кв., що підтверджується план-картою.

Відповідно до Висновку про оціночну вартість об`єкту нерухомості від 11.10.2019 року, який складений на замовлення ОСОБА_8 встановлено, що об`єктом оцінки є квартира в багатоповерховому будинку, загальною площею 41.1 кв.м, у графі «Інженерне обладнання» вказано, що квартира має електрозабезпечення, водо забезпечення, каналізацію, водовідведення та газифікована. Але, вищевказане не відповідає дійсності.

Шляхом порівняння договорів про сплату внесків у ЖБК «Набережний Квартал-Житомир», який укладено з ОСОБА_8 та іншими власниками квартир, встановлено суттєві відмінності, а саме у ОСОБА_8 договір зі сторони ЖБК підписав представник - ОСОБА_12 (паспорт серії НОМЕР_1 ), а у всіх інших власників договір підписано з представником - ОСОБА_12 (паспорт серії НОМЕР_1 ).

Крім того, на кожній сторінці даного договору у ОСОБА_8 стоїть печатка та підпис особи від імені Кооперативу зроблені шляхом відтиску, а у договорах інших власників квартир підпис вчинено вручну шариковою ручкою синього кольору.

Також, на останній сторінці договору, який укладено з ОСОБА_8 , а саме у пункті 9 «АДРЕСИ ТА РЕКВІЗИТИ СТОРІН» відсутній підпис та печатка від імені Кооперативу та відсутній підпис самого ОСОБА_8 .

Хоча у всіх договорах інших власників квартир наявні відповідні підписи.

Також лише у договорі з ОСОБА_8 у реквізитах ЖБК вказано банк ПАТ «КРЕДІАГРІКОЛЬ», а у всіх інших власників квартир - банк ПАТ «ОКСІ БАНК».

Вищенаведене дає підстави вважати про підроблення договору № 09.2.7.059 про сплату внесків у ЖБК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ-ЖИТОМИР» та незаконне заволодіння ОСОБА_8 нежитловим приміщенням. Крім того, останній на даний час намагається як найшвидше здійснити продаж вказаної квартири.

Посилаючись на положення ст.ст. 98, 170, 171 КПК України, завдання та підставу арешту майна, на необхідність збереження речових доказів та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 181436670 від 18.09.2019 належить ОСОБА_8 .

Постановою слідчого від 16.04.2021 року дану квартиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги, що квартира АДРЕСА_5 є речовим доказом у кримінальному провадженні та об`єктом кримінально протиправних дій, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна. Разом з цим, слідчий суддя не вбачав підстав для застосування заборони її використання.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 16.04.2021р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування, встановлено обставини (викладені в клопотанні прокурора), які дають підстави вважати про підроблення договору № 09.2.7.059 про сплату внесків у ЖБК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ-ЖИТОМИР» та незаконне заволодіння ОСОБА_8 нежитловим приміщенням. Крім того, як встановлено з допиту голови правління ОСББ «Наш квартал 50-А» ОСОБА_13 , ОСОБА_8 на даний час намагається як найшвидше здійснити продаж вказаної квартири.

Постановою слідчого від 16.04.2021 року квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.п. 28-30).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, у клопотанні прокурора про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, з огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки речового доказу, та з метою збереження речових доказів, для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане в клопотанні майно, яке є предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що з часу початку досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу на підтвердження наявності складу кримінального правопорушення, оскільки до теперішнього часу підозра нікому не пред`явлена, а тому твердження прокурора про те, що нерухомість ОСОБА_8 є об`єктом кримінальних дій та незаконно отримана останнім у власність є лише припущенням, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки майно, на яке накладено арешт, визнане речовим доказом та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України.

Також, прокурором у кримінальному провадженні було направлено до апеляційного суду матеріали, які отримані на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.04.2021 року, а саме рух по рахунках ЖБК «НАБЕРЕЖНИЙ КВАРТАЛ-ЖИТОМИР», з яких вбачається, що ОСОБА_8 жодного перерахунку коштів на банківський рахунок зазначеного ЖБК не робив. Також, будь який платіж за відповідним номером договору відсутній.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя порушив права та інтереси власника майна, оскільки розглянув клопотання прокурора без повідомлення власника майна, не може бути визнано істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки саме по факту заволодіння зазначеним майном шляхом обману і провадиться досудове розслідування.

Зазначення апелянтом про те, що відомості до ЄРДР по даному кримінальному провадженню внесені Житомирською окружною прокуратурою, хоча даний злочин підслідний органам поліції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки прокурори наділені правом вносити відомості до ЄРДР, а з копії витягу з ЄРДР, яка міститься в матеріалах клопотання, вбачається, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні є Житомирське РУП ГУНП в Житомирській області (а.п.5), тобто, в даному випадку підслідність не порушена.

Доводи апелянта про те, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Так, за змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що накладаючи арешт на квартиру, слідчий суддя обмежився лише тимчасовою забороною права на відчуження та розпорядження нею, без заборони її використання.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді та не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ, втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2021 року, якою клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000031 від 16.04.2021 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: