Справа № 216/980/19
Провадження № 1-кп/216/238/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001630 від 29 серпня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, який є громадянином України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-18 грудня 2006 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 02 квітня 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 19 днів
-08 червня 2010 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за частиною другою статті 185 КК України, частиною другою статті 186 КК України, частиною першою статті 263 КК України, частиною другою статті 296 КК України, із застосуванням статті 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі частини першої статті 71 КК України до відбуття призначено 5 років позбавлення волі. Звільнився 06 січня 2014 року умовно- достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі
- 26 жовтня 2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за частиною першою статті 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік
-04 лютого 2019 року Центрально-Міським районним судом міста Кривий Ріг за частиною третьою статті 15 КК України, частиною другою статті 185 КК України, частиною четвертою статті 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-12 квітня 2019 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за частиною другою статті 185 КК України, частиною першою статті 263 КК України, частиною першою статті 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
-22 травня 2019 року Саксаганським районним судом міста Кривий Ріг за частиною другою статті 190 КК України, частиною першою статті 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
-25 вересня 2019 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;
-25 березня 2020 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за частиною третьою статті 15 КК України, частиною другою статті 185 КК України, частиною другою статті 190 КК України, частинами першою, четвертою статті 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі
-11 серпня 2020 року Саксаганським районним судом міста Кривий Ріг за частинами другою та третьою статті 185 КК України, частинами першою та четвертою статті 70 КК України до 4 років позбавлення волі
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 309 та частиною першою статті 310 Кримінального кодексу України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у травні 2018 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний посів та вирощування з метою власного споживання рослин конопель, що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, в порушення вимог статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», відповідно до якої діяння з культивування рослин відноситься до незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, знаходячись на узбережжі річки Інгулець поблизу вулиць Шокальського та Орлине Гніздо в місті Кривий Ріг здійснив посів насіння коноплі у кількості понад 15 штук, які в подальшому виростив з метою власного споживання.

В подальшому в період час з травня 2018 року до 29 серпня 2018 року ОСОБА_3 здійснював незаконне вирощування вищевказаних понад 15 рослин конопель до 14 години 16 хвилин, коли під час огляду місця події були виявлені 15 рослин роду коноплі, які ОСОБА_3 незаконно посіяв та виростив.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною першою статті 310 КК України за ознаками: незаконного посіву та вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Крім того, ОСОБА_3 , 29 серпня 2018 року приблизно о 13.00 годині, знаходячись на узбережжі річки Інгулець біля вулиць Шокальського та Орлине Гніздо в місті Кривий Ріг, шляхом пориву зібрав частину вирощуваних ним рослин коноплі у невстановленій кількості, із яких діючи умисно, без мети збуту умисно виготовив для власного споживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, що згідно до постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, в порушення вимог статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», відповідно до якої діяння з придбання та зберігання наркотичних засобів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, відноситься до незаконного обігу наркотичних засобів, після чого помістив його у пакет з полімерного матеріалу та помістив за пояс одягнутих на нього шортів, після чого став зберігати канабіс до 14 години 16 хвилин 29 серпня 2018 року, коли ОСОБА_3 , знаходячись знаходячись на узбережжі річки Інгулець біля вулиць Шокальського та Орлине Гніздо в місті Кривий Ріг був зупинений працівниками поліції та на їх законну вимогу надав для огляду вищевказаний пакет з полімерного матеріалу, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 15,426 г, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 14,346 г та які ОСОБА_3 незаконно зберігав без мети збуту для власного споживання.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною першою статті 309 КК України за ознаками: незаконного виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки сторона захисту, а саме обвинувачений ОСОБА_3 , та захисник ОСОБА_5 , кожен окремо та в сукупності фактичні обставини вчинення злочинів визнали повністю.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на задоволення клопотання прокурора, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_3 .
Ці діяння містять склад кримінальних правопорушень, передбачених:
-за частиною першою статті 309 КК України за ознаками: незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту;

-за частиною першою статті 310 КК України за ознаками: незаконного посіву та вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою статті 309 КК України та частиною першою статті 310 КК України, та призначити йому остаточно покарання із застосуванням частин першою та четвертої статті 70 КК України у виді обмеження волі.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо підтримали та не заперечували щодо остаточного покарання у вигляді позбавлення волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину
Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, і те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, раніше судимий.

На підставі викладеного, суд, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 як за частиною першою статті 309 КК України, так і за частиною першою статті 310 КК України покарання у виді обмеження волі, яке є найбільш тяжким видом покарання, передбаченим санкцією цих статей. При цього, із урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, призначити більш м`яке покарання суд вважає недоцільним для досягнення мети покарання.

При цьому, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, а також те, що за кожним кримінальним правопорушень ним вчинено по одному епізоду кримінальних правопорушень, суд вважає, що за частиною першою статті 310 КК України, покарання у вигляді обмеження волі має бути призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, а за частиною першою статті 309 КК України, враховуючи те, що ОСОБА_3 раніше був судимий за скоєння аналогічних кримінальних правопорушень, у розмірі, наближеному до мінімального, однак не мінімально визначений санкцією статті.

На думку суду, саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення двох експертизи у розмірі 858 грн та 1430 гривень відповідно, а всього 2288 гривень.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

На підставі наведеного вище та керуючись ст. ст. 337, 349, 368, 369, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 309 Кримінального Кодексу України та частиною першою статті 310 КК України та призначити йому покарання :

за частиною першою статті 309 КК України у вигляді 1 ( одного ) року 3 (трьох) місяців обмеження волі;

за частиною першою статті 310 КК України у вигляді 1 ( одного) року обмеження волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

На підставі частини першої статті 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг від 11 серпня 2020 року менш суворого покарання, призначеного цим вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання 15 квітня 2019 року.

Речові доказі, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанцій № 0490-Н/18 (м.к.п. а.с. 31) та № 0488-н/18 (м.к.п. а.с. 60) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженню на користь держави у розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень та 858 ( вісімсот п`ятдесят вісім ) гривень відповідно, а в загальній сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0001630 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/980/19.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1