Справа № 734/476/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/69/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та закрито кримінальне провадження №0000639 від 01 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що у ході досудового розслідування, слідчим шляхом та проведеними оперативними заходами, встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не вдалось. Крім того, у даному кримінальному провадженні будь-кому про підозру не повідомлялося та досудове розслідування жодного разу не зупинялося, а строки давності, встановлені для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості, до якого відноситься кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України, закінчились.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та направити матеріали справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, та такою, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Свої доводи мотивує тим, що судом не було належним чином мотивовано визначальну обставину закриття кримінального провадження, а саме не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, тобто вказує, що така підстава мала бути не просто прописана в клопотанні прокурора, а належним чином мотивована та обґрунтована з точки зору дійсності та безваріантності.

Вважає, що за час досудового розслідування у період з 01 вересня 2017 року по 13 травня 2020 року слідчими та процесуальними керівниками не вживались дієві процесуальні заходи, направлені на встановлення винних осіб. Вказує, що під час досудового слідства проведено слідчі дії для встановлення обставин підроблення підпису ОСОБА_11 з боку ОСОБА_9 (почеркознавча експертиза, рецензування висновку експерта), та встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в зв`язку з чим, кримінальне провадження підлягало закриттю на підставі п. 1 або п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності події чи складу кримінального правопорушення. Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що 01 вересня 2017 року ОСОБА_11 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, тобто за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи протиправність своїх дій, власноручно, в письмовій формі подав неправдиву заяву про те, що в 2012 році ОСОБА_9 підробила документи та заволоділа успадкованим майном, наведені обставини грубо порушують права останньої, однак даним діям не було надано жодної правової оцінки.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої в інтересах ОСОБА_9 апеляційної скарги, думку прокурора, який не погодився з доводами такої скарги і просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

За правилами п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з абз.4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З представлених матеріалів вбачається, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000639 від 01 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Під час розгляду даного клопотання судом першої інстанції було встановлено, що, незважаючи на вжиття слідчим процесуальних заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, жодна з осіб у цьому кримінальному проваджені в якості підозрюваного допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, із наявних в матеріалах провадження даних, судом було встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився у 2015 році, так як з дня вчинення злочину (2012 року) минув 3- річний термін, з урахуванням положень ст.12 КК України про тяжкість відповідного кримінального правопорушення та положень ст.49 КК України, якою передбачені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, законом України про кримінальну відповідальність до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя чи здоров`я особи або злочинів, за які згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, не віднесено.

Згідно з п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 частини першої цієї статті.

За змістом ст.284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Відтак, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, органом досудового розслідування не встановлено, при цьому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, а з моменту його вчинення минуло більше трьох років, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на невиконання слідчим певних слідчих дій направлених на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст.284 КПК України за наявності інших передбачених для цього законом підстав.

Крім того, аналіз змісту п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження з даної підстави не передбачає обов`язку слідчого повно та всебічно встановити обставини справи та винувату особу, на чому наголошувала в своїй апеляційній скарзі сторона захисту.

Отже, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими, а отже й достатніми доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, оскільки кримінальний закон застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни судового рішення не допущено, апеляційна скарга, на думку колегії суддів апеляційного суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та закрито кримінальне провадження №0000639 від 01 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4