Ухвала

Іменем України
12 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 433/300/19
Провадження № 51-2106 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 02 березня 2021 року про повернення його апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Кремінського районного суду Луганської області від 11 лютого 2021 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування свої вимог вказує, що рішення апеляційного суду є необґрунтованим та таким, що постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки апеляційного суду про, те, що він пропустив строк апеляційного оскарження, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції зазначено, що строк її оскарження сім днів з дня проголошення, а тому він був переконаний, що подав вчасно апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи касаційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та долучені до неї копію судових рішень та інші документи, колегія суддів касаційного суду вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у ній мотивів не вбачається, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 визнано неконституційними положення ч. 2 ст. 392 КПК Українищодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Задля забезпечення виконання вказаного рішення Конституційного Суду України, Законом № 1027-IX від 02.12.2020, який набрав чинності 14 січня 2021 року, були внесені зміни до Кримінального процесуального кодексу України, та, зокрема, доповнено положення цього Кодексу п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України, відповідно до якого, апеляційна скарга, може бути подана, зокрема, на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухвалою колегії суддів Кремінського районного суду Луганської області від 11 лютого 2021 року в частині продовження йому строку тримання під вартою, звернувся до апеляційного суду. Як зазначено в ухвалі апеляційного суду, в скарзі обвинувачений ставив питання про скасування ухвали суду першої інстанції та просив постановити нове рішення, яким змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або заставу з покладенням на нього певних обов`язків. Суддя Луганського апеляційного суду, перевіривши порядок та строки апеляційного оскарження вказаного судового рішення, встановив, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_4 подана 17 лютого 2021 року, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скаржник отримав 11 лютого 2021 року, тобто апеляційна скарга подана обвинуваченим з пропуском строку апеляційного оскарження, встановленим п. 1-1ч. 2 ст. 395 КПК України та обвинувачений в апеляційній скарзі не порушує питання про поновлення цього строку. Тому, суддя апеляційного суду, керуючись положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, прийняв рішення про повернення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Так, відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПКУкраїни апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, те щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Враховуючи зазначене та те, що обвинувачений звернувся до апеляційного суду з пропуском строку апеляційного оскарження і не ставив питання про його поновлення, суддя апеляційного суду прийняв обґрунтоване рішенняпро повернення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 .
Колегія суддів касаційного суду погоджується з наведеними в ухвалі висновками суду апеляційної інстанції та вважає, що ухвала Луганського апеляційного суду постановлена згідно з нормами кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення такого рішення.
Стосовно доводів касаційної скарги обвинуваченого, що строк апеляційного оскарження він не пропустив, оскільки в резолютивній частині ухвали суду першої інстанції зазначено строк оскарження - сім днів, колегія суддів касаційного суду зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали суду, зокрема, про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню.
Касаційне оскарження таких ухвал не передбачено цією нормою закону, а тому ухвала колегії суддів Кремінського районного суду Луганської області від 11 лютого 2021 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, обвинувачений не ставив питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, тому в суді апеляційної інстанції процесуального приводу для перевірки законності та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в цій частині не було. Питання щодо строку апеляційного оскарження ухвалиКремінського районного суду Луганської області від 11 лютого 2021 року обвинувачений порушує лише в касаційній скарзі. Проте, враховуючи, що в апеляційному порядку питання про поновлення цього строку судом апеляційної інстанції не перевірялось, колегія суддів касаційного суду позбавлена процесуальної можливості перевірити зазначені доводи обвинуваченого в касаційному порядку.

Враховуючи зазначене, позиція обвинуваченого в касаційній скарзі, яка фактично зводиться до того, що лише його юридична необізнаність, відсутність реальних дій щодо захисту свого права через незнання закону, призвели до наслідків пропущеного строку апеляційного оскарження, є помилковою, оскільки принцип змагальності та диспозитивності, покладається на особу, яка подає скаргу. Тому, в даному випадку, звертаючись з апеляційною скаргою, обвинувачений повинен був керуватися нормами кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Отже, касаційна скарга обвинуваченого ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою обвинуваченого необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 02 березня 2021 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3