Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/701/20
Провадження № 1-кп/376/60/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши відкритому у підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 201 102 60 000 114 від 10.03.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарівка Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Восени 2019 року ОСОБА_4 , знаходячись поблизу ставку в с. Токарівка Сквирського району Київської області,знайшов набої, а саме 29 патронів калібру 5,45x39 мм. Дані предмети ОСОБА_4 приніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 поклав у гаражному приміщенні під будинком та зберігав їх там, не маючи на те передбаченого Положенням «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576 з наступними змінами, Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, зі змінами, внесеними наказом від 13.04.1999 року №292, та іншими нормативними актами, дозволу, до 15 лютого 2020 року.
15 лютого 2020 року в період часу з 08 години 29 хвилину по 09 годину 43 хвилин працівниками Сквирського ВП ГУНП в Київські області, в ході санкціонованого обшуку, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого, у гаражному приміщенні під будинком виявлено 29 патронів калібру 5,45x39 мм з маркуванням «270 83» які є проміжними патронами калібру 5,45x39 мм та відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом та придатними до стрільби.
Під час досудового розслідування 17.12.2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , була укладена Угода про визнання винуватості.
Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч. 1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, узгоджують вид покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, а саме в зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, без примусу, тиску.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення останньому покарання, необхідного для його виправлення у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 120 191 102 60 000 223 від 10.03.2020 року висновок експерта від 04.03.2020 року № 8 - 2/188 вартість витрат складає 1256,08 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,65,66,67,75,76 КК України, ст. ст. 100, 124, 314,368 371,373,374,376,392 395,468, 469,470,472 473,474,475,476 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду, укладену 17.12.2020 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України в кримінальному провадженні 120 201 102 60 000 114, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.03.2020 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 263 ч. 1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1256,08грн.
Речові докази:
26 патронів калібру 5,45х39 мм., з яких 4 патрони в демонтованому стані, 3 стріляні гільзи; куля та гільза патрону калібру 7,62х54R; 2 патрона калібру 9 мм Р.А. в демонтованому стані, 2 стріляні гільзи поміщені до сейф-пакету для речових доказів № 000 9338, разом з копією висновку експерта №8-2/188 від 04.03.2020, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Сквирського ВП ГУНП в Київській області знищити..
На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.
Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1