ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Справа №636/1118/19
Провадження № 1-кс/636/332/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002006 від 27.12.2018 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.194 КК України,

встановив:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 08.04.2021 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002006 від 27.12.2018 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.194 КК України, в якій просив визнати протиправними дії та бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002006, зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002006 від 27.12.2018 року здійснити розгляд клопотання про проведення слідчих (розшукових дій) дій у вказаному кримінальному провадженні та ухвалити відповідне рішення за результатами його розгляду.

В обґрунтування скарги зазначив, що 30.03.2021 року процесуальним керівником по кримінальному провадженні №0002006 від 27.12.2018 року отримано його клопотання від 24.03.2021 року про проведення слідчих (розшукових дій) по даному кримінальному провадженні, однак зі спливом 3-денного строку, встановленого ч. 1 ст. 220 КПК України, воно не розглянуто, не ухвалене відповідне рішення за результатами його розгляду. Отже, на думку ініціатора скарги, в даному випадку має місце протиправна дія та бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002006.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 на електронну пошту Чугуївського міського суду Харківської області надіслав листа з проханням розгляду скарги без його участі та додатково зазначив, що 09.04.2021 року отримав відповідь від Чугуївської окружної прокуратури Харківської області на його клопотання від 23.03.2021 року, однак вважає, що пропущений строк на розгляд його клопотання та відсутня постанова про задоволення клопотання в частині допиту свідків та долучення документів, відмова у задоволенні в іншій частині.

Прокурор надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив в її задоволенні відмовити, оскільки він діяв у відповідності до ст.36 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002006 від 27.12.2018 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.194 КК України.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Главою 26 КПК України, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування. Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування, які передбачені ч. 1ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

З положень ст. 36 КПК України вбачається, що надання слідчому доручень щодо проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, або давати вказівки щодо їх проведення, є компетенцією прокурора , який здійснює свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

30.03.2021 року процесуальним керівником по кримінальному провадженню №0002006 від 27.12.2018 року отримано клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 24.03.2021 року про проведення слідчих (розшукових дій) по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України відповідальність за ефективність досудового розслідування покладена не на прокурора, а на орган досудового розслідування. Роль прокурора в кримінальному процесі як одного з представників сторони обвинувачення відрізняється від ролі слідчого та полягає в тому, що прокурор повинен забезпечити наявність достатніх та допустимих доказів для звернення до суду з обвинувальним актом, проте не зобов`язаний збирати докази замість слідчого. Іншими словами, проведення прокурором самостійно слідчих дій повинно бути направлено на доповнення або перевірку допустимості доказів, здобутих органом досудового розслідування, а не на самостійне здобуття цих доказів. У будь-якому випадку самостійне здобуття доказів прокурорами не є їхнім службовим обов`язком, оскільки жодною нормою закону прокурор не зобов`язаний розкривати злочини. Вказівки прокурора у кримінальних провадженнях мають бути направлені й на здобуття, і на закріплення доказів. Проте в будь-якому разі, чи буде це завдання виконане, залежить від якості виконання слідчими вказівок прокурора.

Прокурором розглянуто клопотання ОСОБА_4 та надано мотивовану відповідь 02.04.2021 року вих. №63-445, про що свідчить штрих-код на копії документу, який наданий суду представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 .

Таким чином, аналізуючи вищевказане та норми кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя вважає ствердження ініціатора скарги з приводу бездіяльності прокурора та зобов`язання його розглянути клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.220 КПК України є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам КПК України, оскільки не входять до повноважень прокурора, здійснюючого нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Отже, бездіяльності, яка б підпадала під ознаки, перелічені у п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України слідчим суддею не встановлено.

З огляду на що відсутні правові підстави для задоволення скарги, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002006 від 27.12.2018 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.194 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1