ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/3172/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1734/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю в режимі відеоконференції
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 до 03.05.2021 року з встановлення раніше визначеного розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 гривень.
Захисник обвинуваченого, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не пов`язаного із позбавленням волі.
В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, одружений. Раніше не судимий. Обвинувачення вважає необгрунтованим, оскільки в діях його підзахисного немає складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. В матеріалах відсутні докази, які б вказували на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обвинувачений підробляє, робить ремонти в квартирах, вину не визнає, оскільки не вчиняв дій, в яких обвинувачується. Вважає, що строк тримання під вартою продовжено з порушенням розумних строків, принципу змагальності, здійснено упереджене судочинство. Обвинувачений перебуває під вартою з 11.11.2020 року. Суд вийшов за рамки клопотання сторони обвинуваченого. Прокурор не навів наявність ризиків.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника, думку прокурора щодо апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою, встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не вбачав підстав для застосування іншого запобіжного заходу.
Апеляційний суд погоджується з зазначеними висновками з огляду на вказані для даного провадження обставини. Зокрема ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, як зазначено у клопотанні прокурора стосовно обвинуваченого на розгляді суду перебуває кілька кримінальних проваджень. Дане кримінальне провадження здійснюється щодо декількох обвинувачених.

Апеляційний суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Наявність у ОСОБА_8 місця проживання, дружини та тимчасового підробітку, про що зазначає захисник, не вказує на наявність сталих міцних соціальних зв`язків, які б могли гарантувати дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. На переконання колегії суддів заявлені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати дотепер, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника не вбачається. Крім того, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено раніше визначений розмір застави, що є альтернативним запобіжним заходом та по відношенню до тримання під вартою є більш м`яким.

Щодо доводів захисника з приводу незгоди із обвинуваченням та невизнанням ОСОБА_8 вини слід зазначити, що при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. У зв`язку із чим колегія суддів не досліджує питання щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого. Вказаним обставинам суд надає оцінку безпосередньо в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення по справі.
Обгрунтованих доказів того, що судом порушено вимоги ст.ст. 9, 22, 28 КПК України, захисником не надано та такі апеляційні доводи взагалі невмотивовані.
Посилання у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою на ухвалу суд від 11.11.2020 року та відсутність вказівки на іншу ухвалу суду від 05.01.2021 року, як пояснив прокурор апеляційному суду, є технічною опискою. Крім того, колегія судді звертає увагу, що клопотання прокурора датоване 01.03.2021 роком.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченого. З метою забезпечення судового розгляду, який триває, продовження тримання під вартою є виправданим.
За наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді