Справа № 703/4037/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження № 0001244 про обвинувачення:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буджак, Республіка Молдова, а жителя АДРЕСА_1 , молдованина, громадянина Молдови, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 25 травня 2020 року Деснянським районним судом м. Київ за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 ,70 КК України на 2 роки 6 міс. позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого ,непрацюючого, раніше судимого:

- 20 січня 2004 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 18 червня 2008 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст. 309 КК України штраф 1000 грн.;

- 5 лютого 2010 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений 23 квітня 2013 року умовно достроково на 1 рік 6 міс. та 24 дні,

обох за ч. 2 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , 18 жовтня 2020 року близько 13 год. 20 хв. перебуваючи на АДРЕСА_3 , за попередньою змовою між собою, разом, з метою відкритого заволодіння чужим майном, застосували насильство до ОСОБА_8 , що не є небезпечним для життя та здоров`я. Під час якого ОСОБА_11 , утримуючи потерпілого, намагався вирвати з його руки зажим з грошовими коштами, а ОСОБА_10 штовхнувши його корпусом свого тіла та руками, повалили на землю та продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме: зажимом для грошей, вартістю 113 грн. 13 коп. грошима в сумі 500 грн. та банківською карткою АТ КБ «Приватбанк», чим заподіяли ОСОБА_8 шкоду на загальну суму 613 грн. 13 коп.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 винуватими себе не визнали і суду пояснили, що дійсно, перебували 18 жовтня 2020 року близько 13 год. в м. Сміла, неподалік залізничного вокзалу, де зіштовхнулися з незнайомим чоловіком, від чого той впав та випустив чоловічий гаманець-зажим, оскільки в ньому була банківська картка, то вирішили віднести в найближчий будинок, де поклали його на підвіконні під`їзду під глечик з вазоном. Цього ж дня були затримані працівниками поліції і показали де сховали гаманець. Категорично заперечують, що застосовували насильство до потерпілого і що пограбували його. При цьому ОСОБА_10 пояснив суду, що стояв осторонь і взагалі не підходив до потерпілого.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вини їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення доказана і підтверджується наступними доказами :

- показаннями потерпілого в судовому засіданні про те, що жовтні 2020 року близько 13 год. по дорозі додому, на вул. Лобачевського в м. Сміла де до нього підійшов, як згодом йому стало відомо, Ходаківський з проханням дати цигарку, потім попросив 10 грн. Коли він дістав гаманець, то той намагався вирвати з його руки зажим з грошима, а коли це в нього не вийшло то, підійшовший впритул ОСОБА_10 , штовхнув його корпусом свого тіла та руками в груди, від чого він впав на землю. А зловмисники, відібравши металевий гаманець - зажим з грошовими коштами в сумі 500 грн. та банківською карткою, втекли.

- показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що, 18.10.2020 року в складі слідчо-оперативної групи Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, він, як оперуповноважений, разом із слідчим СВ відділу поліції ОСОБА_13 виїхав за повідомленням про вчинення злочину - пограбування гр. ОСОБА_8 .

По прибуттю на місце події та встановивши обставини кримінального правопорушення безпосередньо від потерпілого, він спільно із останнім та

слідчим вийшли на привокзальну площу залізничного вокзалу ст. ім. Т.Шевченка в м. Сміла, з метою розшуку злочинців. Там потерпілий ОСОБА_8

впевнено вказав на двох чоловіків та повідомив, що саме вони нещодавно відкрито

викрали його майно, а саме: гаманець - зажим, гроші в сумі 500 грн. та банківську картку.

Вказані чоловіки представились, як ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 та після цього їх було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Коли їм повідомили у чому їх підозрюють. Вони не заперечували своєї причетності до пограбування і пояснили, що від вокзалу йшли за потерпілим, поки той не опинився у «глухому» місці. За гаражами, де нікого не було штовхнули його в груди , той упав а вони забравши у нього гаманець з грішми пішли геть.

Один із затриманих - ОСОБА_10 повідомив, що добровільно може показати, де все відбулося і де вони залишили викрадений у потерпілого гаманець і вказав на під`їзд №1 багатоквартирного житлового будинку, що за адресою:

АДРЕСА_4 ., де в ході огляду даного під`їзду, на підвіконні між 1 та 2 поверхом дійсно було виявлено та вилучено гаманець потерпілого із банківською та дисконтною картками.

- показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні про те, що він, як слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, перебуваючи на добовому чергуванні в оперативній групі, 18 жовтня 2020 року близько 13 год. разом з оперуповноваженим ОСОБА_12 за повідомленням про пограбування, прибув на АДРЕСА_5 . Там потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що його пограбували два чоловіки, коли він йшов додому з вокзалу ст. ім. Т.Г. Шевченка.

Намагаючись розкрити злочин «по гарячим слідах» запропонували потерпілому вернутися на місце вчинення злочину, а потім на привокзальну площу, де ОСОБА_8 впевнено вказав на двох чоловіків, які його пограбували. Вони представилися як ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Не заперечуючи свою причетність до злочину, чоловіки розповіли, що «вели» потерпілого від вокзалу, аж поки той не оказався у безлюдному місці біля гаражів Там, штовхнувши його в груди, повалили на землю та забрали гаманець і повернулись до вокзалу.

ОСОБА_10 повідомив, що хоча він не місцевий, але може показати місце куди вони сховали викрадений у потерпілого гаманець. Після чого вказав на під`їзд №1 багатоквартирного житлового будинку, що за адресою:

АДРЕСА_4 .

В ході огляду даного під`їзду, на підвіконні між 1 та 2 поверхом, дійсно

було виявлено та вилучено гаманець потерпілого із банківською та дисконтною картками.

- показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні про те, що вона являється продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що по АДРЕСА_6 поруч привокзальним ринком. 18 жовтня 2020 року до неї в магазин зайшли два чоловіка, купляли цигарки і напій Згодом цього ж дня завітав до магазину працівник поліції з питанням: «Чи не заходили до неї в магазин два чоловіка»? При цьому співробітник поліції продемонстрував знімок на екрані телефону, де вона відразу впізнала одного з відвідувачів магазину. Про що і повідомила поліцейського.

Також судом досліджені, в порядку ст. 358 КПК України, документи, в яких викладені чи містяться відомості, що мають значення для встановлення фактів, що підтверджують винуватість ОСОБА_10 та і ОСОБА_11 , а саме:

- дані протоколу заяви потерпілого ОСОБА_8 , про вчинення щодо нього кримінального правопорушення від 18 жовтня 2020 року;

- дані протоколу огляду місця події від 18 жовтня 2020 року, згідно якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення;

- дані протоколу огляду місця події від 18 жовтня 2021 року, згідно якого під`їзді №1 будинку по АДРЕСА_3 , на підвіконні між першим та другим поверхами, під квітковим глечиком, було виявлено гаманець чорного кольору, в якому знаходиться банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та картка ТМ «Наша Ряба». ОСОБА_8 пояснив, що гаманець і картки належать йому та їх було викрадено у нього цього ж дня двома незнайомими йому чоловіками ;

- дані протоколу огляду предметів, від 2 листопада 2021 року, згідно якого були оглянуті гаманець чорного кольору, виготовлений з шкірозамінника, застібається кнопкою. В гаманці знаходиться дисконтна картка «Наша Ряба» з номером НОМЕР_2 та картка ПАТ КБ «Приватбанк» для виплат № НОМЕР_1 ;

- дані висновку судово -товарознавчої експертизи №8/1072 від 16 листопада 2020 року,згідно якої ринкова вартість бувшого в користуванні чоловічого зажиму для грошей, станом на 18 жовтня 2020 року могла становити 113 грн. 33 коп.;

- дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 жовтня 2020 року та довідками до них, згідно яких потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фото цих протоколів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , як осіб, які пограбували його.

Дії ОСОБА_10 і ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Показання обвинувачених про те, що вони не вчиняли насильницьких дій щодо потерпілого і що не відбирали у нього гаманець-зажим з грошима, оцінюються судом, як спосіб уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, вони нічим не підтверджуються і спростовуються їх же поясненнями на досудовому слідстві та даними протоколу огляду місця події від 18 жовтня 2021 року, яке ними ж вказане - під`їзд де АДРЕСА_7 , на підвіконні між першим та другим поверхами, під квітковим глечиком, було виявлено гаманець чорного кольору, який належить потерпілому.

Суд критично сприймає заперечення обвинувачених про їх непричетність до пограбування ОСОБА_8 , оскільки вона спростовується показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що обвинувачені 18 жовтня 2021 року перебували на привокзальній площі ст. ім.. Т.Г. Шевченка в м. Сміла, що неподалік місця вчинення злочину, заявою ОСОБА_8 до правоохоронного органу про вчинення щодо нього кримінального правопорушення та його показаннями, як на досудовому слідстві так і в суді про обставини його вчинення так і показами обвинувачених на досудовому розслідувані.

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_4 про те, що його підзахисний не приймав участі в пограбуванні, а лише стояв поруч, що до матеріалів кримінального провадження не долучені докази, які б підтверджували факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, або ж нанесення ударів, суд виходить із визначення, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж вважається закінченим з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість

розпоряджатися чи користуватися ним.

Тобто, обвинувачені не тільки прикладали певні зусилля для того, щоб безпосередньо вилучити чуже майно, а ще і вдалися до насильницького впливу.

Не зважаючи на силу, з якою були нанесені удари потерпілому від яких він впав на землю, суд визначає такі дії обвинувачених, як насильницькі.

З об`єктивної сторони вчинене ОСОБА_10 і ОСОБА_11 діяння характеризується відкритим способом викрадення чужого майна із застосуванням насильства. Тобто обвинувачені усвідомлювали те, що вчиняють дії в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого характер.

Непричетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_8 спростовується показаннями потерпілого «…підійшовши впритул ОСОБА_10 штовхнув його корпусом свого тіла та руками в груди» та показаннями ОСОБА_10 в судовому засіданні: «… давай покладем гаманець в під`їзд будинку, люди найдуть та повернуть потерпілому».

Відповідно до ст.ст. 85, 92 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Обов`язок доказування належності доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно вимог ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Загальні критерії доведення поза розумним сумнівом у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини сформульовані ним у п. 54 Рішення від 06.12.2007 року у справі «Козинець проти України» та п. 43 Рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», та зводяться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В інших рішеннях (зокрема, рішення у справі «Сергій Савенко проти України» від 24.10.2014 року, рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого королівства») Європейський суд з прав людини зауважує, що таке доведення може випливати із співіснування достатньо сильних, чітких і таких, що підтверджують один одного, умовиводів або аналогічних неспростовних презумпцій факту.

При оцінці доказів суд також застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», визначений п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України».

Разом з тим суд зауважує, що конкретних правил формулювання таких умовиводів та неспростовних презумпцій факту ані в прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, ані в чинному законодавстві України не встановлено, однак критерій доказування поза розумним сумнівом втілений у загальному правилі оцінки доказів, яке сформульоване у статті 94 КПК України.

Суб`єктивну сторону цього злочину характеризує наявність у обвинувачених прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливий мотив. Вони усвідомлювали той факт, що вчинювані ними дії здійснюються в умовах очевидності і носять відкритий для потерпілого характер.

Вчиняючи протиправні дії ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , як дорослі та розумні люди, ( відповідно до судово - психіатричних експертиз №460 та 461 від 18 листопада 2021 року, обидва за своїм психічним станом не потребують застосування примусових заходів медичного характеру), не могли не усвідомлювати суспільно небезпечного характеру своїх дій.

Таким чином, суд вважає, доведеним, що саме ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а не хтось інший відкрито викрали майно у ОСОБА_8 .

У відповідності до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що всі докази по даному кримінальному провадженню є допустимими, оскільки були здобуті у встановленому порядку та повноважними на те посадовими особами.

Призначаючи ОСОБА_10 і ОСОБА_11 покарання суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочинів, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особи обвинувачених, які обидва раніше вже притягувалися до кримінальної відповідальності та вчинили новий умисний злочин, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючу покарання обставину для обох обвинувачених - вчинення злочину проти особи похилого віку та рецидив злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 і ст.75 КК України суд не вбачає, а тому їм має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, в межах санкції інкримінованої їм статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки суд не знаходить підстав для їх виправлення без ізоляції від суспільства і покарання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 слід відбувати у місцях позбавлення волі.

ОСОБА_10 вчинив злочин в період іспитового строку, у зв`язку із чим, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, йому до покарання за цим вироком повинна бути приєднана частина невідбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року.

Оскільки по справі була призначена та проведена судова експертиза, то її вартість, згідно ч.2 ст. 124 КПК України, в сумі 980 грн., слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371,373, 374 КПК України, суд, -.

з а с у д и в:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_10 частково приєднати покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання 5 років 6 міс. позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , до вступу вироку в законну силу, залишити дотеперішнім тримання під вартою.

Строк відбування покарання обом засудженим рахувати з 18 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , солідарно, в дохід держави 980грн. процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази, передані ОСОБА_8 на зберігання - залишити йому за належністю, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці.

Апеляція на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженими в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1