Провадження № 1-кс/752/5847/21
У Х В А Л А

14.07.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ст.слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Киві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004935 від 17.11.2020 р. за ознакаи кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Киві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004935 від 17.11.2020 р. за ознакаи кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що було вилучено в ході особистого обшуку та обшуку автомобіля марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , а саме:

- автомобіль марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , та ключі до нього,

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 ,

- посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 17.11.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004935, правова кваліфікація ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2021 року о 16:40 год., за адресою: м. Київ, пр. Науки, 119-В, зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який причетний до розповсюдження наркотичних засобів.

10.07.2021 року в період часу з 21.21 год. по 21:47 год, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук в автомобілі марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , та який відчинив ключем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В ході проведення обшуку вищезазначеного авто було вилучено:

- автомобіль марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , та ключі до нього,

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 ,

- посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 .

Слідчий зазначає, що на даному етапі проведення досудового розслідування у органу досудового розслідування виникла необхідність в проведенні детального огляду, з метою виявлення та фіксації відомостей, вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вилучені речі та документи є тимчасово вилученим майном, слідчий з метою його збереження просить накласти на нього арешт.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, від адвоката ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення щодо відсутності підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 17.11.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004935, правова кваліфікація ч. 3 ст. 307 КК України.

10.07.2021 року в період часу з 21.21 год. по 21:47 год, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук в автомобілі марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , та який відчинив ключем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В ході проведення обшуку вищезазначеного авто було вилучено:

- автомобіль марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , та ключі до нього,

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 ,

- посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 .

Ст.слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Киві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004935 від 17.11.2020 р. за ознакаи кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що було вилучено в ході особистого обшуку та обшуку автомобіля марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , а саме:

- автомобіль марки «Фольцваген» моделі «Транспортер» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузова НОМЕР_2 , та ключі до нього,

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 ,

- посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду слідчий просить накласти арешт на майно, що вилучено під час проведення обшуку, з метою забезпечення його збереження, оскільки воно може містити ознаки речових доказів у кримінальному провадженні і є тимчасово вилученим.

Однак, матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає ознакам речового доказу, а саме, що воно є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину, здобуто злочинним шляхом, або ж містить інформацію про вчинення злочину.
Визнання слідчим вилучених речей речовим доказом не є безумоною підставою для накладення на нього арешту, якщо таке майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України.
З врахуванням викладеного, за результатами розгляду поданого клопотання, слідчий суддя не вбачає законних підстав, визначених ст.ст.170, 171 КПК України, для його задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання ст.слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м.Киві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004935 від 17.11.2020 р. за ознакаи кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя