Справа № 638/6131/21
Провадження № 1-кп/638/1178/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:
1)06.04.2007 Київським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
2)11.09.2007 Київським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. 29.03.2011 звільнений умовно-достроково на невідбуту частину строку на 1 рік 3 місяці 24 дні;
3)07.06.2012 Київським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. 11.03.2015 звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія №25» по відбуттю строку покарання;
4)19.06.2018 Київським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія №25»,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
14 квітня 2021 року, близько 10 год. 00 хв., у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у спальному приміщенні відділення №4 ДУ «Олексіївська виправна колонія №25», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Цезаря Кюї, 44, виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та наніс останньому один удар головою в обличчя у ділянку верхньої щелепи, чим спричинив, згідно судово-медичної експертизи №09-572/2021 від 16 квітня 2021 року наступні тілесні ушкодження: забиті рани на тлі синця на слизовій верхньої губи, синець на слизовій нижньої губи та травматичну екстракцію хворобливозміненого 12 зубу . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої вушної раковини, чим спричинив, згідно судово-медичної експертизи №09-572/2021 від 16 квітня 2021 року садно на тлі синця на лівій вушній раковині. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії обвиунваченого органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додана заява потерпілого ОСОБА_4 , в якій він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального правопорушення, зазначив про те, що ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
За встановлених органом досудового розслідування обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, має середню освіту, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно психологічної характеристики психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» ОСОБА_6 від 14.04.2021, ОСОБА_3 є емоційно нестійким, його загальна спрямованість як особистості негативна, ігнорує загальноприйнятні правила та норми поведінки, на зауваження реагує байдуже. Згідно довідки-витягу з особової справи засудженого від 14.04.2021 та характеристики ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» від 14.04.2021 останній характеризується посередньо, на шлях виправлення не стає.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті рецидив злочинів, суд такою не визнає, у зв`язку з наступним.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається рецидив злочинів.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Таким чином, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, а п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає можливість застосування обставини, що обтяжує покарання, у виді рецидиву, тільки щодо злочинів.
Згідно вимог ч. 3 ст. 67 КК України, при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Хоча за приписами ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, положення п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 67 КК України не дають законних підстав для застосування вказаної обставини, як такої, що обтяжує покарання для особи, що вчинила кримінальний проступок.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (Рішення у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» від 13.12.2001 р.), закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю для того, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.
Таким чином, у разі наявності суперечностей у трактуванні законодавчої норми при її практичному застосуванні, з метою додержання принципу правової визначеності, необхідно дотримуватись тієї позиції, яка буде найбільш сприятлива для особи, відносно якої розглядається питання.
Враховуючи викладене, а також обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстави для застосування при призначенні покарання у виді громадських робіт положень ст. 69-1 КК України відсутні, оскільки такий вид покарання не є найбільш суворим видом покарання з переліку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Київського районного суду міста Харкова від 19.06.2018 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія №25», суд призначає остаточне покарання за сукупністю вироків згідно зі ст. 71 КК України, шляхом складання призначених покарань за кожним із вироків, перерахувавши покарання у виді громадських робіт у покарання у виді позбавлення волі згідно з п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Доля речового доказу вирішується згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 381, 382, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 19.06.2018 до покарання за цим вироком, із перерахунком покарання у виді громадських робіт у покарання у виді позбавлення волі згідно п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 (шести) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 30 квітня 2021 року.
Речовий доказ: зуб (перший правий різець верхньої щелепи зі слідами речовини бурого кольору), що зберігається в камері зберігання речових доказів Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, знищити.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1