Справа № 148/123/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000558 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, зареєстрованого і проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, студента, військовозобов`язаного, не одруженого, не судимоого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2018 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_3 маючи умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під приводом продажу футбольної форми, використовуючи мережу Інтернет, створив публічну сторінку в соціальній мережі «контакт» та виставив на продаж футбольну форму.
В подальшому в мережі інтернет ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов оголошення ОСОБА_3 з приводу продажу футбольної форми та домовився про купівлю в останнього двадцяти комплектів форми вартістю 650 грн. за комплект. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований па заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_5 , що вишле останньому службою доставки «Нова пошта» двадцять комплектів форми після часткової передплати, але насправді на меті відсилати обіцяний одяг не мав, на що ОСОБА_5 погодився довірившись та 27.11.2018, за допомогою терміналу самообслуговування «Приватбанку», який розташований в м. Тульчині по вул. Леонтовича, 46, перерахував на банківський рахунок, який зареєстрований в банку «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , який є батьком ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 6000 грн. Після чого ОСОБА_3 зняв грошові кошти з рахунку та використав їх в власних цілях.
Далі, 03.12.2018 ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами через відділення № 5 «Нової пошти» замість заздалегідь обіцяної футбольної форми, яку він згідно усної домовленості повинен був надіслати ОСОБА_5 переслав дві цегли, пляшку води та серветки після чого повідомив останньому перерахувати на вище вказану банківську картку грошові кошти в розмірі 7000 грн. на що ОСОБА_7 погодився та 04.12.2018, за допомогою терміналу самообслуговування «Приватбанку», який розташований в м. Тульчині по вул. Леонтовича, 46, перерахував на банківський рахунок, який зареєстрований в банку «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в розмірі 5600 грн., так як на той час всієї суми у нього не було. Отримавши грошові кошти ОСОБА_3 зняв їх з рахунку та витратив на власні потреби.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 11600 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав і суду надав показання, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті, а саме, що листопаді 2018 року створив сторінку у соціальній мережі, де розмістив оголошення про продаж футбольної форми, потерпілий ОСОБА_5 виявив бажання придбати зазначені форму, а тому за домовленістю сплатив на банківську картку аванс у сумі 6000 грн. Після чого, обвинувачений під виглядом футбольної форми через службу доставки «Нова пошта» надіслав потерпілому дві цегли, пляшку води та серветки, а в цей час ОСОБА_5 сплатив решту коштів 5600 грн. на платіжну картку. Сплачені ОСОБА_5 кошти ОСОБА_3 витратив на власні потреби. У скоєному щиро кається.
Потерпілий і його законний представник у судове засідання не з`явилися, подали спільну заяву про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характеризуючі його особу матеріалів провадження.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставини, які відповідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлені.
За таких обставин, з метою попередження нових кримінальних правопорушень, виправлення засудженого з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу.
При цьому суд зазначає, що покарання у виді штрафу обвинуваченому необхідно призначити в розмірі, визначеною ч. 1 ст. 190 КК України, який був встановлений в санкції статті до 01.07.2020, з врахуванням положень ст. 5 КК України, частиною другою якої визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Тобто, в даному випадку, зміни внесенні в санкцію ч. 1 ст. 190 КК України, з 01.07.2020, щодо покарання у виді штрафу, законодавцем визначено у більшому розмірі, посилюючи кримінальну відповідальність.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
Речові докази і процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 50, 65 - 67, ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку надіслати за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1