Справа № 183/2703/20
№ 1-кп/183/609/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000610 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Автономної Республіки Крим, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15.07.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
-26.02.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць по вироку Новомосковського міськрайонного суду від 15.07.2008 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 03.09.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 6 місяців по вироку Новомосковського міськрайонного суду від 26.02.2010 року до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.03.2014 року по відбуттю строку покарання.
- 15.01.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 проходив біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , де в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з вказаного домоволодіння.
Так, 07 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 35 хвилин ОСОБА_4 через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де впевнившись, що будь-які особи відсутні на території, через незачинені вхідні двері проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння.
В подальшому 07 квітня 2020 року приблизно о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав бензопилу марки «STIHL MS 362», вартістю 1 737,00 гривень, яка належить ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «NOKIA 3.1 Plus ТА - 1104 DS», вартістю 3703 гривні 05 копійок з сім-картою оператора «Київстар», вартістю 50,00 гривень, чоловічу сумку марки «WALLABY», чорного кольору, вартістю 339 гривень 50 копійок, які належать ОСОБА_6 . Після чого, утримуючи при собі вказане майно ОСОБА_4 вийшов з будинку на подвір`я домоволодіння, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки «Україна», чорного кольору, вартістю 1 350,00 гривень, який належить ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_4 з викраденим чужим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 1 737,00 гривень та ОСОБА_6 на загальну суму 5 442 гривні 55 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що 07.04.2020 року близько 22 години 30 хвилин проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачив велосипед, потім зайшов до будинку та в коридорі побачив бензопилу, після чого, зайшов до кімнати та викрав чоловічу сумку і телефон. В подальшому вийшов на двір де взяв велосипед і пішов з території даного домоволодіння. Також додав, що велосипед продав на базарі невідомій особі, телефон заклав до ломбарду, а телефон і чоловічу сумку працівники поліції повернули потерпілим. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло та сховище, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Разом з тим, суд враховує той факт, що шкода, спричинена потерпілим, частково відшкодована, потерпілі не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Однак, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Також, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин, який є тяжким. Крім того, будучи звільненим від покарання з іспитовим строком вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, не виконавши обов`язки, покладені на нього судом, знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став. За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчинення злочину, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд, до покарання призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
У зв`язку з тим, що після ухвалення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України, від покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки, він вчинив нове кримінальне правопорушення, суд, до покарання, призначеного цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, і вважає за необхідне остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний строкбуде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 653,76 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1907-20 від 30.04.2020 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази
бензопилу марки «STIHL MS 362 Germany» - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;
-договір про надання фінансового кредиту під заставу № 745-2005981 від 08.04.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
-чоловічу сумку, марки «WALLABY» - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 653 гривень 76 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1